Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Juutalaisvaltion 70-vuotisen historian ajan -
Israel on valinnut parlamenttinsa eli knessetin n. 3,5 vuoden välein.
Mutta 1,5 viikon päästä äänestetään jo kolmatta kertaa vuoden sisään.
Pääministeri Benjamin Netanjahun poliittinen kohtalo on vaakalaudalla.
Jerusalemin poliittista tilannetta analysoimaan on saapunut -
heprealaisen yliopiston valtiotieteen tohtori Jonatan Freeman, -
analyytikkomme Amir Oren sekä eversti Reuven Ben-Shalom, -
kansainvälisen terrorismin vastaisen instituutin monikulttuurisuuden strategi
Oren, kerro meille vaaleja edeltävän ajan uusimmista vaiheista.
Israelin poliittinen järjestelmä on monipuolueinen.
Meillä ei ole kahden puolueen järjestelmää, kuten Yhdysvalloissa, -
tai kolmen―neljän puolueen järjestelmää, kuten Iso-Britanniassa.
Yleensä vaaleihin osallistuu -
puolesta tusinasta tusinaan puoluetta ja yhteislistaa.
Se riippuu äänikynnyksestä, jota on muutettu.
Tällä kertaa vaalit ovat joko―tai.
Joko ollaan Netanjahun puolesta ― suoraan Likudin kautta -
tai epäsuorasti häntä tukevien koalitiokumppanien kautta ―
tai sitten ollaan häntä vastaan, jolloin ääni menee Benny Gantzille, -
joka on sinivalkoisten johtaja ja Netanjahun pääkilpailija.
Ääni voi mennä myös jollekin kolmesta muusta puolueesta: -
arabilistalle, Avigdor Liebermanin johtamalle Israel Beiteinulle -
tai työväen-, Meretzin ja erään sirpalepuolueen yhteispuolueelle.
Kerrataanpa hieman matematiikkaa.
Netanjahu saa 60 ― x ääntä.
Gantz saa 60 ― y ääntä.
Lieberman saa x + y ääntä.
Kaikki riippuu siitä, joko Lieberman tällä kertaa lopettaa jahkailunsa -
ja tukee Gantzia, kuten hän on antanut ymmärtää.
Siinä tapauksessa Gantz saisi presidentiltä ensimmäisenä luvan -
yrittää muodostaa hallitus, mikä on vaikea tehtävä.
Siinä pitää sovittaa useita kilpailevia intressejä yhteen.
Jos niin käy, Netanjahu jää ensi kertaa 11 vuoteen pois vallankahvasta.
Hän joutuu käsittelemään ongelmansa lain kanssa, -
koska hän joutuu olemaan syytettynä -
kolmesta hyvin vakavasta korruptiotapauksesta.
Tohtori Freeman on ollut studio- vieraana aiheen tiimoilta useita kertoja
Vaikuttaa siltä, että vuoden sisään juuri mikään ei ole muuttunut -
ensimmäisten vaalien ja knessetin ensimmäisen hajottamisen jälkeen.
Analysoimme tilannetta, kuten se oli toisellakin kerralla ja kuten se on nyt.
Mitä lähitulevaisuudessa on odotettavissa, -
kun näyttää siltä, ettei mikään muutu.
Häntä ei voi siitä syyttää. - Ei kukaan syytäkään.
Viime kerran jälkeen on tapahtunut joitakin asioita.
Valkoinen talo laati "vuosisadan sopimuksen".
Diplomaattiset suhteet ovat kehittyneet Sudanin kanssa.
Se on ollut Israel-vastaisimpia maita. Afrikassa on tapahtunut paljon.
Israel on lähentynyt maita, jotka ovat aiemmin olleet Israelia vastaan.
Kuulemme nyt merkittävää narratiivia.
Netanjahu sanoo: "Äänestä minua, ja tehdään historiaa.
Älä äänestä hysteeristä Gantzia, joka yrittää estää, ettei minua valita."
Toisaalta Gantz sanoo: "Tehdään historiaa ja ajetaan Netanjahu virasta.
Netanjahu on hysteerinen, koska hän yrittää vaikuttaa oikeudenkäyntiinsä."
Näin he puhuvat. Vaalien lähestyessä -
yhä useammat valitsevat äänestää jompaakumpaa pääpuoluetta.
Eversti Ben-Shalom, pääministeri Netanjahu on hieman jäljessä -
sinivalkoisia ja sen puheenjohtajaa Gantzia.
Sinivalkoisilla on kolme entistä esikuntapäällikköä riveissään -
ja valtava puolustuksellinen repertuaari tai tausta -
varmistaa Israelin turvallisuus.
Netanjahu sai sivuutettua sen ja sanoi: "Minä olen herra Turvallisuus.
Minä olen se, joka osaa suojata Israelia kaikilta sen haasteilta."
Tiedämme, kuinka paljon niitä on.
Missä määrin israelilaiset oikeasti pitävät Netanjahua edelleen -
oikeana miehenä virkaan siitä huolimatta, mitä muut ehkä sanovat?
Hyvä kysymys. Me tunnumme pitävän turvallisuutta kaikkein tärkeimpänä.
Kenraali olisi oikea herra Turvallisuus ja voisi johtaa ja tehdä mitä vain.
Hän voisi olla myös toimitusjohtaja eikä taatusti joutuisi konkurssiin.
Sellaista on israelilainen narratiivi. Se tosin järkkyy, sillä se ei ole totta.
Pöydällä on paljon muutakin kuin turvallisuus.
Narratiivin voimakkuuden vuoksi -
kolmen entisen esikuntapäällikön puolue ei saa pyyhittyä vaaleja pois.
Ehkä me olemme aikuistuneet kansana.
Benjamin Netanjahu onnistui myös vuosien ajan -
luomaan mieleemme ajatusta, että hän on herra Turvallisuus.
Sekin on narratiivia, kampanjointia. Kaikki liittyy kaikkeen.
Vuosisadan sopimus ei ole politiikkaa vaan turvallisuutta.
Netanjahu sanoo: "Meillä on historiallinen tilaisuus, -
jos äänestätte minua. Jos ette äänestä, Gantz hylkää sen.
Trump ei pidä hänestä yhtä paljon kuin minusta."
Netanjahu onnistuu aina pitämään puolensa voimakkaalla kerronnalla.
Samaa harrastavat muutkin. Nykyinen puolustusministeri Bennett -
palveli eliittiyksikössä alempana upseerina.
Hänkin on olevinaan herra Turvallisuus, joka ratkaisee ongelmat.
Hän väittää Gazan tilanteen parantuneen virkakautensa aikana.
Lukuja tutkimalla selviää, ettei se ole totta.
Sekin on narratiivia. Myönteistä tylsissä vaaleissa on, -
että ehkä me olemme aikuistuneet ja näemme asiat oikeissa mittasuhteissa.
Oren, puhutaan hetki Gazasta.
Gazasta on jatkettu summittaista rakettitulitusta -
ja lähetetty ilmapallopommeja leijailemaan Israeliin.
Vaikuttaa siltä, ettei Israelin hallitus kykene luomaan sellaista pelotetta, -
joka sillä on ollut ajoittain viime vuosikymmenen aikana.
Luuletko, että jonkinlainen operaatio tehdään vielä ennen vaaleja?
Niihin on enää 1,5 viikkoa.
Netanjahu keskusteli Etelä-Israelin kunnanjohtajien kanssa.
Etelä-Israel kärsii Gazan terrorismista.
Hän sanoi heille, että Israel tuskin tekee asialle mitään ennen vaaleja.
Katsotaan, mitä sitten käy.
Perustuslaillisesti on vaikeaa luoda tyhjästä suurta sotilaskampanjaa.
On vaikeaa edes provosoida iskua, -
johon Israel voisi vastata täysimittaisella kampanjalla.
Niin on tehty joskus, mutta ei vaalien aattona.
Asiaan vaikuttaa se, miten televisiota katsoo. Jos katsoo äänettömällä, -
näkee raketit, ilmapallopommit ja Israelin ilmaiskut -
ja ajattelee, että kaikki on kuten ennenkin.
Jos myös kuuntelee poliitikkojen retoriikkaa, uhkauksia ja varoituksia, -
huomaa, että kaikki toimet ovat jäissä.
Sekä Israelin äänestäjät että hallinto toimivat autopilotilla.
Lähes vuosi sitten käytiin ensimmäiset vaalit huhtikuussa 2019.
Äänestäjät ja hallitus matkustavat yhä eivätkä ole vielä laskeutuneet.
Eivätkä he välitä. Mielipide- mittauksissa ei tapahdu muutoksia.
Yksi paikka saattaa heilahtaa tuonne tai tänne. Suuria muutoksia ei näy.
Kuninkaantekijät eli puoluejohtajat -
valitsevat seuraavan pääministerin pikemmin kuin äänestäjät.
Siitä huolimatta eteläisraelilaiset huutavat apua.
Uutiskuvien kautta ja vierailuista eteläisraelilaisten luona -
olemme käsittäneet, kuinka haastavaa heillä on.
En itse haluaisi koskaan muuttaa lasteni kanssa Sderotiin, -
joka kärsii tulituksesta. Silti Sderotin enemmistö tukee siellä Netanjahua, -
koska sen pormestari kuuluu Likudiin.
Siihen liittyy kaksi asiaa, jotka ovat kietoutuneet yhteen.
Ihmiset uskovat, että asiat ovat heillä ihan hyvin.
He nauttivat elämästä, ja elämänlaatu on hyvä.
Sderot on Tel Avivista vain lyhyen junamatkan päässä.
Jos ihmisiä stressaa, he matkustavat junalla Tel Aviviin rentoutumaan.
Turvallisuustilanne sen sijaan riippuu näkökannasta: -
taktisesta tai strategisesta.
Pommituksen kohteelle se on strategista.
Mutta hallituksen täytyy punnita -
Palestiinalaishallinnon ja Hamasin keskinäisiä suhteita, -
koko palestiinalaiskentän suhteita sekä pohjoisrintaman tilannetta.
Siksi sen täytyy pitää malttinsa.
Tohtori Freeman tuntee Etelä-Israelin tilanteen.
Oletko havainnut, että äänillä olisi potentiaalia siirtyä -
puolueilta toisille tämänhetkisen tilanteen perusteella?
Sinivalkoisten johtaja Gantz ja Israel Beiteinun johtaja Lieberman -
tapasivat Etelä-Israelissa ihmisiä ja rakensivat kampanjaa haasteista.
Netanjahu on myös tavannut eteläisraelilaisia -
ja kerännyt tukea uudelle hallitukselle olettaen, että hänet valitaan.
En usko, että etelän tilanne vaikuttaa kauheasti äänestyskäyttäytymiseen.
Netanjahun ja Gantzin politiikka on samanlaista.
Kumpikin jatkaa varojen lähettämistä Gazaan.
Operaatiota ei käynnistetä yhtäkkiä.
Hamasin kanssa yritetään päästä yhteisymmärrykseen.
Netanjahu on kertonut sanoneensa Hamasille tällä viikolla, -
miten sen pitää toimia viruksen suhteen.
Virus puhkeaa vielä Gazassakin. Se on varmasti tulossa.
Sekä Netanjahu että Gantz suhtautuu Gazaan samalla politiikalla.
En usko sen vaikuttavan äänestykseen.
Eversti Ben-Shalom. - Olen samaa mieltä.
Turvallisuuskysymykset koskevat kaikkia Israelin haasteita.
Israelissa äänestettiin ennen joko oikeistoa tai vasemmistoa.
Oikeisto kannatti Suur-Israelia eikä halunnut luovuttaa maa-alueita.
Se piti miekasta kiinni. Vasemmisto taas tahtoi palata v. 1967 rajoihin -
ja perustaa palestiinalaisvaltion. Näkemykset olivat täysin ristiriidassa.
Se ei enää päde. Gantz on sanonut olevansa turvallisuusasioissa oikealla -
mutta kallistuvansa talousasioissa vasemmalle.
Näkemyserot haasteista ovat pieniä. Kampanjat perustuvat puheille: -
"Äänestä minua, koska olin eliittijoukoissa."
"Minä menestyin liikemiehenä.
Osaan hoitaa Israelin talouden. Äänestä minua."
Vaalikampanjat ovat pintapuolisia.
Olisipa meillä vielä suuria, strategisia ongelmia ja vastakkaisia näkemyksiä.
Kyse on ihmisistä ja pääasiassa siitä, onko Netanjahun puolesta vai vastaan
Onko hän suuri johtaja vai tuomittava rikollinen?
Kuvailit nykytilannetta, enkä suinkaan sano olevani eri mieltä kanssasi.
Tahtoisin kuitenkin kuulla haasteista.
Netanjahu onnistui kuvailemaan Benny Gantzia vasemmistolaisena, -
joka tukee vasemmistopolitiikkaa, -
vaikka Benny Gantz on kaukana vasemmistosta ihan avoimestikin.
Omaksuvatko israelilaiset vielä yhtä tai toista narratiivia -
nähdä Israel edelleen jakautuneena oikeistoon ja vasemmistoon?
Vuosisadan sopimuskin on lähes samanlainen -
kuin edesmenneen pääministeri Jitzhak Rabinin suunnitelma.
Hän ei tosin olisi edes myöntänyt palestiinalaisille valtiota.
Aloitetaan vuosisadan sopimuksesta. Asiakirja laadittiin, -
mutta kaikki tulkitsivat sen väärin ― myös hallitus.
Netanjahu aikoi heti liittää alueita Israeliin. Sopimus ei tarkoittanut sitä.
USA joutui asettamaan meidät ruotuun.
Sopimus on ymmärretty väärin.
Kysyit vasemmistosta ja oikeistosta. Niitä ei enää ole.
Vasemmisto on marginaalissa eikä enää tärkeä tekijä.
Likud ja Netanjahu kutsuvat kaikkia vastustajiaan vasemmistolaisiksi.
Jos joku heidän joukostaan tekee jotain, mistä ei pidetä, -
hänet leimataan vasemmistolaiseksi.
Gantzia en sanoisi vasemmistolaiseksi vaan tarkastelen hänen politiikkaansa.
Hän on esikuntapäällikkö, jolla on kapea näköala turvallisuuteen.
Netanjahulle korvaajaa etsivät ehdottavat Gantzia johtajaksi.
Hänestä pidetään, ja hän lukee kauniita, valmiiksi kirjoitettuja sanoja
Tunnen hänet. Hän on mukava ihminen ja tarkoittaa hyvää.
Jos hänestä tulee pääministeri, hän tekee varmasti parhaansa.
Mutta voidaanko Gantzia pitää syvien vakaumusten -
ja selkeän politiikan johtajana, josta tiedetään, minne hän meitä johtaa? Ei.
Strateginen tilanteemme esimerkiksi Gazassa ja pohjoisessa on sellainen, -
että kun ihmiset tarkastelevat asioita, kuuntelevat kenraaleja, -
Mossadia ja tiedustelua sekä punnitsevat riskejä ja etuja, -
he päätyvät suunnilleen samanlaisen ratkaisun marginaalien sisäpuolelle.
Työ on vaikea. Kyse ei ole laivan ohjauksesta vasempaan tai oikeaan.
Todellisuus on erilainen.
Oren, 90-luvun lopulla Netanjahun ensimmäisellä kaudella -
Yhdysvaltain Israelin-suurlähettiläs Martin Indyk, -
joka johti pyrkimyksiä välittää rauha Israelille ja palestiinalaisille, -
kysyi Netanjahulta, mikä tämän vaalimenestyksen salaisuus oli -
ja millainen tämän vaalistrategia oli ollut Israelissa.
Netanjahu vastasi silloin, että hänen heimonsa oli suurempi.
Israel on jossain määrin heimoyhteiskunta.
Päteekö se yhä? Näkeekö Netanjahu sen edelleen niin?
Onko Israel edelleen heimoyhteiskunta, -
jossa erilaiset taustat ja ryhmittyvät vaikuttavat siihen, ketä äänestetään?
Netanjahun kampanjapäälliköt kehottivat häntä pitämään asiaa -
vastakkainasetteluna "juutalaiset vastaan israelilaiset ja kaikki muut".
"Kaikki muut" tarkoittaa myös vasemmiston liberaaleja juutalaisia.
Päälliköiden mielestä toisella puolen ovat oikeistolaiset traditionalistit -
ja toisella kaikki muut.
Netanjahu on jo käynyt nationalisti- kampanjoita vuosina 1995―1999, -
sekä vuosina -06, -09, -13, -15 -
ja kahdesti viime vuonna.
Mikä olisi nyt muuttunut?
Reuven puhui aiemmin ristiriitaisista narratiiveista.
Netanjahun ongelma on nyt se, että narratiivien konflikti koskee nyt häntä.
Hän tahtoo sanoa kansalle, -
että demokratioissa johtajistoa vaihdetaan noin 8 vuoden välein.
Hän on ollut virassa jo 11 vuotta ja kolme vuotta 90-luvulla.
Mutta hän jatkaa: "Saavutukseni ovat olleet niin merkittäviä, -
että minut kannattaa pitää virassa.
Meillä on monia ongelmia, ja vain minulla on niihin ratkaisu.
Teen uudessa hallituksessani kuusi talousuudistusta.
Lasken muun muassa ruuan hintaa."
Kansa kyselee, miksi nyt. Hän on ollut 11 vuotta virassa. Miksei aiemmin?
Jos häneltä kysytään sitä, hän vaihtaa puheenaihetta: "Gantz on huonompi."
Koska äänestäjät ovat jo nähneet kummankin puolen propagandan läpi,-
se ei enää välitä.
He odottavat vaalipäivää 2.3. ja äänestävät.
Ehkäpä vaalit ratkaiseekin se, kuinka moni viitsii äänestää.
Jos äänestysaktiivisuus jää 60 %:iin, tilanne pysyy entisellään.
Freeman, kaikki ovat huolissaan -
jatkuvasta Jerusalemin pattitilanteesta haasteiden keskellä.
Ne ovat selviä ja vaarallisia, vaikka ne eivät uhkaa olemassaoloamme.
Ne ovat kuitenkin strategisesti ja taktisesti vaarallisia.
Miten uskot Israelin pääsevän tilanteesta?
Entä jos tuleekin vielä yhdet vaalit? Mikä estää vaalien kierteen?
Israel on vaaleista huolimatta vahva. Turismi kasvaa ja talous kukoistaa.
Hallitus säästää nyt paljon, -
koska budjetti on 12:lla jaettu viime vuoden budjetti.
Maan kukoistuksen kannalta sillä ei ole vaikutusta.
Vaarana on se, jos ihmiset jättävät äänestämättä vaalikierroksilla.
Luulen, että monet saattavat valita isompia puolueita -
ja koettaa saada aikaan vaalijärjestelmän uudistusta.
Nämä vaalit keskittyvät persooniin.
Ennen vaaleja saatetaan nähdä kahden Benjaminin väittely, -
Gantzin ja Netanjahun. Se voisi tuoda heidän eroavaisuutensa esiin.
Likudia ja sinivalkoisia saatetaan yrittää pirstoa vaalien jälkeen, -
jos tulos on samanlainen. - Gantz ei lankea tuohon ansaan.
Gantz ei kykenisi päihittämään Netanjahua väittelyssä.
Gantz johtaa Netanjahua mittauksissa.
Väittelyssä hän näyttäisi alempi- arvoiselta kuin hienostunut Netanjahu.
Vuonna 1996 Shimon Peres teki saman virheen, kun hän johti kisaa.
Hän antoi Netanjahulle tilaisuuden näyttää olevansa pääministeriainesta -
ja arvostuksessa tasavertainen kuin istuva pääministeri, vaikka oli haastaja
Gantzin kampanjapäälliköt eivät laske häntä kehään Netanjahun kanssa.
Netanjahu on Israelin poliittisen näyttämön paras väittelijä.
Sellaisessa väittelyssä Netanjahu söisi Gantzin aamiaiseksi.
Se vaivaa minua, koska asia ei ehkä ole niin pinnallinen.
Selviäisikö Benny Gantz väittelystä?
Hän ei osaa laittaa kolmea järkevää lausetta yhteen poliittisissa asioissa.
Eikö hänestä siis ole johtajaksi? Se on vakava kysymys.
Kertooko se myös ymmärryksen puutteesta...
Hän kuitenkin johti puolustusvoimia. - Hän oli komentaja.
Hän komensi rajallista osa-aluetta Israelin turvallisuudessa.
Se oli kyllä tärkeä tehtävä, mutta se ei ole kansan johtamista.
Osaako hän johtaa Israelia taloudellisesti tai geopoliittisesti?
Armeijassa korkealle ylenevät ne, joilla on hyvät komentajantaidot.
Siviilielämässä käskyjä ei aina niellä kyselemättä.
Asia vaivaa minua. Moni sini- valkoisiin kuuluva ystäväni sanoo, -
ettei retoriikka ole kaikki kaikessa. En tiedä, mihin se johtaa.
Eversti tietää hyvin, että kenraaleja on monenlaisia.
Gantzin naapuri Jair Golan toimi varaesikuntapäällikkönä.
Nyt hän kuuluu toiseen puolueeseen. Hän on ajattelija.
Hän osaa muodostaa käsityksiä, joista ollaan puolesta tai vastaan.
Hän osaa muotoilla ajatuksensa sanoiksi.
Useimmat Israelin armeijan johtajat eivät ole uudistajia tai alkuunpanijoita
Nykyinen esikuntapäällikkö Avid Kochavi on, mutta hän onkin poikkeus
Gantzin piti aikanaan päällikkönä myöntää luvat alaistensa ehdotuksiin.
Hänen piti laittaa puumerkkinsä, -
tarkistaa suunnitelmia ja toimia viisaasti.
En väheksy hänen meriittejään.
Kansallinen johtaja tarvitsee kuitenkin toisenlaisia taitoja.
Gantz joutui noudattamaan pää- ja puolustusministerien määräyksiä.
Gantz toimi esikuntapäällikkönä Netanjahun alaisuudessa.
Ohjelma-aikamme päättyy pian.
Jokainen saa vielä arvioida lyhyesti lähitulevaisuutta.
Aloitetaan tohtori Freemanista.
Nämä vaalit ovat Benjaminien kisa.
Moni asia ehtii vielä vaikuttaa tulokseen: -
käänteet turvallisuudessa ja virusepidemia.
Ne voivat yhdistää ihmisiä isojen puolueiden ja yhteishallituksen taakse.
Äänestyskäyttäytyminen voi muuttua, lähdetäänkö äänestämään vai ei.
Väittely saatetaan vielä nähdä. Gantzia painostetaan siihen.
Tulokset eivät ole varmuudella samat uudella kierroksella.
Eversti Ben-Shalom. - Tylsä kampanja jatkuu, -
pois lukien Netanjahun manipulaatio.
Osa siitä on vähäistä, kuten väite, että talous ratkaistaan huomenna.
Manipulointi kuitenkin toimii, ja kumpikin puoli jatkaa sitä.
Lopputuloksena päättäjät eivät vaihdu ja pattitilanne pysyy.
Presidentti nimittää sen, kuka muodostaa hallituksen.
Ehkä he tulevat järkiinsä ja muodostavat yhteishallituksen.
Oren. - Pelkäänpä, että tätä ohjelmaa ei tallenneta -
sellaiselle itsetuhoutuvalle nauhalle kuin Mahdottomassa tehtävässä, -
jolloin profetiani voitaisiin unohtaa sen osoittautuessa vääräksi.
Silti väitän, että korkein oikeus estää Netanjahua muodostamasta hallitusta.
Gantzista saattaa vielä tulla seuraava pääministeri. - Tärkeä huomio.
Kiitos seurasta, tohtori Freeman, Amir Oren ja eversti Ben-Shalom.
Kiitos myös katsojille. Ensi kertaan.
Suomennos: Maija Tuukkanen