Tere tulemast saatesse!
Alates Moslemivennaskonna kukutamisest Kairos
president Abdel Fattah al-Sisi poolt
on Türgi president Erdogan jahendanud suhteid Egiptusega.
Riigid võitlevad nüüd võimu pärast
Vahemere idaosa moslemimaade seas.
Kas Türgi ja Egiptus on kokkupõrkekursil?
Stuudios on prof Efraim Inbar,
Jeruusalemma Strateegia- ja Julge- olekuuringute Instituudi president
TV7 analüütik Amir Oren ja dr Hay Eitan Cohen Yanarocak,
teadlane Tel Avivi Ülikooli Moshe Dayani Keskuses
ning Jeruusalemma Strateegia- ja Julgeolekuuringute Instituudis.
Hr Oren, milline on hetkedünaamika
nende kahe Lähis-Ida riigi vahel?
Türgil ja Egiptusel on mõningaid ühisnimetajaid.
Esiteks, nad on ilmselt ainsad riigid,
mis asuvad kahel kontinendil.
Türgi on nii Euroopas kui Aasias
ning Egiptus Aafrikas ja Aasias,
sest Siinai asub Aasias.
Nad olid varem regioonis juhtriikideks,
kuid hetkel mitte.
Erdogan püüab taastada Türgi kuldaegu,
kuigi mitte eriti edukalt.
Kuid tal on ambitsioone.
Sisi aga ei püüa Nasserit jäljendada
ja olla pan-arabistlik, pan-islamistlik ja pan-aafrikalik juht.
Kuid ta peab enda rolliks
Egiptust kriisidest välja juhtida
nii majanduse kui julgeoleku vallas.
Veel üheks sarnasuseks on see,
et Liibüa on Egiptusele sama, mis Süüria Türgile.
Ehk naaber ebakindla julgeolekusituatsiooniga.
Süüria tekitab riske Türgile
ja Liibüa Egiptusele.
Just Liibüas nad kokkupõrkekursil ongi.
Kuna Türgi otsustas aidata üht sealsetest rivaalidest - Sarraji,
ja Egiptus, koos Venemaa ja teistega, ning teatud mõttes isegi Iisrael,
toetab tema rivaali - isehakanud armeejuht Haftari.
Stabiilne Liibüa
on Egiptusele riikliku julgeoleku huvi,
aga Türgi jaoks pigem koht, kus võib lärmi lüüa
ja püüda näidata oma huve
Vahemere kui majandustsooni suhtes,
mitte üksnes maismaal Euroopas või Aasias.
Kui Liibüa rivaalrühmituste vahel
tugevamat vahendustööd ei tehta,
nn Benghazi ja Tripoli grupi vahel,
võib see viia Egiptuse ja Türgi relvajõudude kokkupõrkeni Liibüas.
Prof Inbar, kui tõsine olukord on,
kui võtta arvesse kokkupõrkevõimalus
ja fakt, et president Erdogani AKP partei
toetab avalikult Moslemivennaskonda,
mille kukutas Egiptuses
riigi praegune juhtkond.
Türgi toetab ka teisi Egiptuse vaenlasi -
piiritagust islamirühmitust Hamasi,
ning nende seas on ka
Ankarale toetuv Sarraj Liibüas.
Esmalt mainiksin, et Türgi ja Egiptuse vahel
on teisigi hõõrumispunkte.
Üks on Gaza, kus Türgi toetab Hamasi
kuid egiptlased püüavad Moslemivennaskonnna mõju piirata.
Sudaanis püüdsid türklased merebaasi luua
ja ka seal näeb konkurentsi.
Lõppkokkuvõttes kõhkleksin ennustada sõjalist kokkupõrget
nende kahe suure riigi vahel.
Arvan, et türklased on halvemas positsioonis,
sest asuvad Liibüast kaugemal.
Mõlemad kasutavad käepikendusi ega saada sinna oma sõdureid.
See muudab olukorra talutavamaks.
See on tõesti tähtis tähelepanek.
Dr Cohen Yanarocak,
rääkides käepikendustest Liibüas,
Türgi ja Egiptuse vahel -
siis näeme nn Vaba Süüria armeed,
mida türklased kasutasid erinevates piiriülestes operatsioonides Süürias,
nagu Jarabulusis ja mujal.
Suur osa neist vägedest on saadetud Liibüasse,
kus nad toetavad Sarraji,
kes seal Türgi huve ellu viib.
Kuivõrd on võimalik olukorra halvenemine,
kui ka teised regiooni riigid hakkavad pooli valima?
Prantsusmaa jõudis kokkuleppele Iisraeli, Kreeka ja Küprosega.
Selles osaleb ka Itaalia,
kellel on Liibüas tõsine roll, nii ajalooliselt kui tänapäeval,
kui nad on olukorda kaasatud.
Türgi reformija, kuulus Atatürk oli see,
kes kunagi peatas Itaalia invasiooni,
mis talle Türgi poliitilisel maastikul tähelepanu tõi.
See viis tänase Türgini või vähemalt kuni 1999.-2000. aastani
kui Erdogan tipppoliitikasse tuli.
Türgi välispoliitika aluseks on doktriin nimega "Hinnaline üksindus".
Vaadates Vahemere idaosa,
näeme, et Türgi on väga üksildane.
Kaardilt näeme, et Türgil pole suhteid
ei Haftariga ega al-Sisiga.
Neil pole korralikke suhteid meiega,
Assadiga, ega Küprose ja Kreekaga.
Üksnes Hamasiga
Kui Qatari regiooni riigiks pidada, siis sellega on Türgil asjalikud suhted.
Nad tahavad lõpetada seda "hinnalist üksindust"
uute liitlaste leidmisega, mille üheks näiteks on Sarraj.
Selle liidu tõeline põhjus on lõhkuda geograafiline sidusus
Küprose vabariigi eksklusiivse majandustsooni
ja Kreeka majandustsooni vahel.
See on kalkulatsioon,
mis tuli ja laienes Põhja-Aafrikasse.
Oma positsiooni tugevdamiseks
püüab Türgi tänapäeval veenda ka Alžeeriat, Tuneesiat
ja president Erdogan sõidab peagi ka Gambiasse.
Kui vaadata tervikpilti,
näeme, et Türgi tõhustab kõikjal oma kohalolu.
Ei tohi siiski unustada, miks Türgi on Liibüas.
See johtub Vahemere idaosa rajoonist ja Türgi huvidest seal.
Ja sidemetest Moslemivennaskonnaga.
Mainisid ka käepikendusi.
Türgi käepikenduste kohalolu Liibüas pole midagi uut.
Nad on olnud seal alates 2013. aastast.
Türgi firma SADAT
on julgeolekuteenuste firma, mis tegutseb ka Liibüas.
SADAT-i juhib
Türgi presidendi Erdogani tippnõunik
Adnan Tanriverdi.
Nad saadavad oma palgasõdureid
Vaba Süüria armeest Liibüasse.
Kõik teavad, et SADAT pakub sõjavarustust
ja sõjalist väljaõpet, kõike mida palgasõdurid vajavad.
Nad teevad Türgi eest musta tööd.
Nii väldivad Türgi relvajõud kahjusid.
Erdogan tahab võidelda ilma türklaste inimkaotusteta.
Need on palgasõdurid. Egiptuses tahtis ta oma kasutusse
"mursinare" (kukutatud president Morsi järgi).
Tähtis fakt, vaatamata sõnamängule (ingl k mercenary, palgasõdur).
Hr Oren, araabia kevade kulmineerudes
nägime, kuidas üks riik teise järel
võttis omaks Moslemivennaskona vaimu.
Algul näis, et vennaskond vallutab Lähis-Idas maad.
Egiptuses toimus siiski reforme pärast demokraatlikke valimisi.
Võis ennustada,
et Türgi püüab piirkonnas maad võita.
Mõnede meelest oli see eelmäng
Otomani impeeriumi naasmisele tänases reaalsuses.
Kuid mõni aasta hiljem näib,
et Türgi on üksildane. Ta ei paista oma teed leidvat.
Üksnes Qataril ja Iraanil on temaga suhted.
Ka Iraan on üksildane hunt,
kes püüab manöövritega teed leida teiste šiiitlike ühenduste kaudu.
Milliseks kujuneb Türgi vastasseis Egiptusega,
kes on organiseerunum
ja kellel on gaasijuhtme tõttu USA toetus.
Egiptust toetavad ka Iisrael ja Venemaa.
Kuidas Türgi manööverdada saab? - Ajalugu on julm.
Istume Jeruusalemmas, kus osmanid valitsesid 400 aastat.
Selle tõestuseks on veel alles Sultan Suleimani tänav
ja Jeruusalemma vanalinna ümbritsev müür.
- Türgi kohvi.
- Paljud nimetavad seda kreeka kohviks.
- Türgi kohvi toodi esmalt Viini.
Asi on Erdogani isikus. Naaseme 1990. aastatesse.
Kohe pärast Oslo rahukõnelusi moodustus uus telg,
kuhu kuulusid Iisrael, Jordaania ja Türgi.
See oli strateegiline liit läänemeelsete riikide vahel
Vahemere idaosa piirkonnas.
Jordaania oli lähedane partner
Pärsia lahe maade koostöönõukoguga.
Nüüd jälgitakse nn araabia kvartetti
ehk Egiptust ja Jordaaniat, kellel on rahu Iisraeliga,
Saudi Araabiat ja Araabia Emiraate.
See on nn mõõdukuse liit.
Kui Erdogan poleks võimule tõusnud, mis oleks pärast Oslot juhtunud?
NATO poolt 1990. aastail alustatud
Vahemere dialoog
püüdis ühendada Iisraeli, Jordaaniat, Egiptust
ning Marokot, Tuneesiat ja Mauretaaniat
rahumeelsesse suhtesse.
Türgist sai rõõmurikkuja.
Ta oli vastu Iisraeli operatsioonidele ja kasutas seda ära NATOs.
Kui Erdoganil ei lastud EL-iga liituda,
käivitas ta kättemaksutegevuse ja hakkas NATOs omapäi tegutsema.
Mainisid AKP parteid.
Ainus juht, kes neil siiani olnud on,
kas peaministri või presidendina, on Erdogan.
Ta on Türgi Putin, kes oli ka kunagi peaminister ja siis president.
Kui keegi teine võimule tuleb, võib kõik muutuda.
- Prof Inbar, kuidas teie seda näete?
- Türgi huvid Liibüas on seotud veel kah asjaga.
Esmalt energiaga.
Nende Liibüas piiritletud majandustsooni eesmärgiks
on teatud määral blokeerida
Iisraeli ja Egiptuse gaasijuhtme ehitus Euroopasse.
Türgi tahab olla Euroopasse suunduva energiaekspordi keskus.
Teiseks, kõik ei mõista immigratsiooni Euroopasse.
Liibüa on Aafrika sadam Euroopasse.
Erdoganil on oma riigis piisavalt pagulasi.
Ta võib pagulastega Euroopale survet avaldada.
Kui ta kontrollib Liibüat, võib ta ähvarda Euroopat ka sealt,
et oma tahet saada.
Türklaste käitumine Liibüas on strateegiline.
Üksilduse teemal.
Tunnen Türgit üsna hästi. Nad ei hooli. See on suur riik.
Nad tahavad impeeriumi. Ma ei usu, et nad end üksi tunnevad.
- Kultuuriliselt mõeldes on riik endiselt impeerium.
- Jah, see on suur riik.
Nad ei näe end üksildasena.
Nad ei vaja sõpru. Türgi tunneb, et on sõber, keda teised ihaldavad.
Asi on teistsuguses psühholoogias.
- Nad isoleerivad ülejäänud maailma, mitte vastupidi.
- Dr Janarocak, kuidas teie seda näete?
- Vabandan oma nägemuse eest.
Olete mu professor, kuid ma pole nõus.
- Pole hullu. Oleme demokraatia. - Just. Läbi aegade on türklased
otsinud tasakaalukat välispoliitikat.
Alati, kui nad on tugevdanud oma suhteid Läänega,
pole seda tehtud venelaste arvelt.
Nad on püüdnud venelastega häid suhteid hoida.
"Vendlus" Putini ja Erdogani vahel parandab täna riikide suhteid,
kuid Venemaa on siiski Türgi ajalooline põhivaenlane.
- Professor Inbar viitas millelegi, mis on üsna mõistlik.
Türgit peetakse väravaks lääne ja ida vahel.
Kui ta selle positsiooni säilitab,
peab välispoliitika lähtuma jõust, mitte nõrkusest.
- Seda eelist ei kaota nad kunagi
oma geograafilise asukoha tõttu.
- Seda tugevdades saab teiste vastu välispoliitilisi trumpe.
- Nad saavad kõik gaasijuhtmed ning on sillaks ida ja lääne vahel.
Aga kui tahaksin lennata Venemaale või Pekingisse,
kuidas see siin toimuks? Esmalt tuleks minna Türgi kaudu.
Sama käib ka idasuunaliste laevateede kohta.
- Kui ei lenda Air Indiaga Saudi Araabia kaudu ...
- Minu meelest ei tasu siin mõelda,
et Türgi suunduks üksnes kas Venemaa või lääne poole.
Ta püüab alati tasakaalu säilitada.
Lähenedes Venemaale,
mäletab Türgi, et too oli kunagi vaenlane.
Ta on ajaloo sõjatandritel
14 korda Venemaalt lüüa saanud.
Türgi teab, et ei saa täielikult Venemaale loota.
24. novembril 2015. a tulistas Türgi alla
Vene hävituslennuki.
Putin seda nii lihtsalt ei unusta.
Nägime teleri vahendusel,
kuidas Türgi politseinik tappis Venemaa suursaadiku.
Hiljem kuulsime, et tapja oli siiski terrorist.
Ma ei usu, et türklased võiksid usaldada,
et venelased nende liitlased on ... - Hay, türklasi tuleb tunnustada
selle eest, et nad püüdsid võidelda veel pärast 13. kaotust.
- Hr Oren, kui sügaval Iisrael selles kõiges on?
Egiptus on tema naaber.
Türgi on lähedal põhja pool.
Kui puhkeks võitlus, oleks lahinguväli Vahemerel,
Iisraeli rannikualal.
Piirkond on Iisraeli jaoks majanduslikult suure tähtsusega.
On ka neid, kellega Iisraelil on ühiseid huve.
Nemadki võivad olukorda sekkuda.
Oleme näinud muutust Iisraeli suhetes Ankara ja Kairoga.
Kuni Egiptus oli
Iisraeli ohtlikeim, suurima armeega araabia naaber,
ja Nasser oli araabiamaailma juht,
oli Türgi toona Iisraeli "kapiliitlane".
Kui Süüria ühines 1950. aastate lõpul Egiptusega,
et luua Ühendatud Araabia Vabariik,
valmistusid Iisrael ja Türgi rünnakuks,
mida plaaniti Süüria vastu. Iisrael lõunast ja Türgi põhjast.
Kõik siiski muutus. Nüüd on Egiptus Iisraeli liitlane
muuhulgas võitluses terrorismi vastu.
Ta on ka Ameerika-meelne ja osa USA plaanist regioonis.
Türgi aga pole enam Iisraeli liitlane.
Kui Iisrael peaks nüüd valima, otsustaks ta Egiptuse kasuks.
Veel üks riikide suhteid iseloomustav faktor oli Türgi kunagine seisukoht,
et kuni Iisraelil oli sõpru USA Kongressis,
aitas see Türgil blokeerida Kreeka-meelseid meetmeid.
- Ka Armeenia-meelseid.
- Jah, aga armeenlasi oli Kongressis väga vähe.
Mõjukaid isikuid oli mingil määral Senatis
ja Esindajatekojas. Kubernere, presidendikandidaate.
Iisrael oli Türgi salasaadik USAs.
Valitsuse ja Kongressi tasemel.
Kui Türgi vallutas 1974. a Põhja-Küprose,
hoidis Iisrael toona ära USA meetmed Türgi vastu.
Täna on Iisrael liidus Küprose ja Kreekaga.
Isegi niivõrd, et Iisraeli eriüksuslaste brigaad,
mis on valmis igaks stsenaariumiks, olgu Süürias või Iraanis,
treenib Küprosel. Seal on sarnane maastik.
- Ja Iisraeli Õhujõud treenivad Kreekas.
- Jah. Nii armee kui õhujõud tunnevad Iisraeli läbi ja lõhki.
Nad ei saa end kodumaal harjutades üllatada.
Seepärast otsitakse õppusteks uusi kohti.
- Saateaeg on otsakorral. Prof Inbar, vaatajail on hea teada,
et Iisraelil on Egiptuses ja Türgis ka majandushuve.
Kuigi Türgi retoorika on Iisraeli suhtes negatiivne,
näib siiski, et majandusnäitajad liiguvad ülespoole.
Iisrael allkirjastas Egiptusega põhjaliku gaasiveolepingu.
See investeerimisaktsiad tõusule mõlemas riigis.
- Erdogani käitumist mõjutab hetkel mingi pragmaatiline trend.
Samal ajal ei mõjuta see
Iisraeli-Türgi majandussuhteid.
Ta hoolitseb teda toetavate äriringkondade eest.
Tema käitumist sallitakse Iisraelis siiski üha vähem ja vähem.
Esmakordselt Iisraeli ajaloos
näeb Iisraeli luureteenistus nüüd Türgit vaenuriigina,
kes ohustab Iisraeli. See on oluline.
Kuigi Iisrael näeb Türgit ohuna, on ta väga ettevaatlik,
et ei tekiks intsidente ja olukord ei eskaleeruks.
Õhus või merel.
Iisrael tahab ära hoida kokkupõrkeid
Türgi sarnase võimsa riigiga.
- Tõepoolest. Lõpetuseks, kuidas näete lähitulevikku?
Kas liigume kokkupõrke suunas või on liiga vara seda öelda?
- Erdogani puhul ei saa välistada olukorra eskaleerumise võimalust.
Kui midagi radikaalset ei juhtu, liigume edasi endistviisi.
Dr Janarocak? - Erdogan jätkab
Egiptuse al-Sisi valitsuse delegitimeerimist.
Samal ajal Iisraeli majandussuhted
Türgi ja Egiptusega õitsevad.
Türgi on number üks ekspordiriik
Aafrika regioonis.
Mis puudutab eskaleerumist,
siis see lähtuks Egiptusest, kes võib tühistada vabakaubanduslepingu,
et õõnestada Türgi majandusstaatust kontinendil.
Pall on Egiptuse väljakupoolel.
Hr Oren? - Türgi on Iisraeli vastane.
Mitte küll otseselt vaenlane, kuid perifeerne oht.
Iisraeli põhitähelepanu on võimalikul kokkupõrkel
ja ka palestiinlastel.
Teiseks on tähelepanu ka Iraanil. Türgil hoitakse silma peal.
Tõenäoline võib olla kaudne kokkupõrge.
Egiptust ja Türgit ei saa jõu poolest võrrelda.
Türgi on sõjavarustuse poolest märgatavalt arenenum.
Asi on siiski selles, kas riigi poliitika on ofensiivne
või kaitstakse vaid oma huve. Egiptusel pole hetkel laienemisplaane.
Tänaseks kõik. Aitäh, prof Inbar, hr Oren ja dr Janarocak.
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Nägite äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri)
või ekraanilolevate kanalite kaudu. Annetada saab ka PayPali kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri