Tervetuloa Jerusalem studioon.
40 vuoden jälkeen Iran on yhä ideologinen valta joka -
vie maailmalle fundamentaalista teologiaansa, sekä kansallisvaltio -
joka ymmärtää valtapolitiikkaa. Nämä kaksi puolta näkyy valtataistelussa -
hallinnon sisällä. Taistelu on seurausta konfliktista USA:n kanssa.
Studiossa kanssamme tänään tohtori Menahem Merhavy, -
tutkijatohtori Heprealaisen yliopiston Truman-laitokselta.
TV7:n analyytikkomme Amir Oren.
Meir Javedanfar, Iran-luennoitsija IDC Herzliyahilta.
Herra Oren, selittäisittekö tarkemmin tilannetta, mikä on ymmärryksenne -
tämän hetkisistä tapahtumista?
- Useimmat nykyvaltiot välttelevät -
epävirallisia ideologioita.
Ja vaikka niillä olisi sellainen -
tai jokin uskonto, kuten Saudi- Arabialla ja muilla muslimimailla, -
pitävät valtiot sitä omana asianaan.
Niillä ei ole pyrkimyksiä levittää sitä maailmalle.
Mutta Iranilla, joka on muinaisen Persianvallan moderni jälkeläinen, -
on vallankumouksellinen hallinto.
Se ei ainoastaan tullut valtaan v.1979.
Se myös julisti vievänsä vallankumousaatetta ulkomaille.
Uskonnollinen klikki tähtäsi hallintaan -
Iranissa myös maan hallintoelimenä.
Myös Lähi-idässä ja ehkä kauempanakin.
Iranin johto on tällä hetkellä, vuonna 2020, -
tarkkailijoiden mukaan kahden eri vaikutusvirran vietävänä.
Ideologinen ja konservatiivinen puoli, -
jota ylin johtaja Ali Khamenei johtaa -
vallankumouskaartin tukemana.
Hallinnon sotilaallinen suojakilpi.
Sitten on käytännönläheinen, valtiollinen vaikutusvirta -
joka näkyy presidentti Hassan Ruhanin -
sekä ulkoministeri Javad Zarifin toiminnassa.
Viimeisin tapahtuma, jossa nämä kaksi virtaa näyttäytyivät, -
oli Ruhanin uhkaus erota, -
mikäli hallinto jatkaa valehteluaan ja peittelyään -
ukrainalaisen matkustajakoneen alasampumisessa.
Alasampuminen tapahtui heti Iranin hyökättyä amerikkalaisten -
tukikohtiin Irakissa. He odottivat USA:n vastaavan risteilyohjuksin.
Se saattoi saada iranilaiset ampumaan konetta erehdyksessä.
Silloin se olisi ymmärrettävä, sota- tilanteessa tapahtunut vahinko.
Ongelmana ei ole matkustajakoneen pudotus, valitettavaa kuin se onkin, -
vaan tapahtuneen peittely.
Ehkäpä ensimmäistä kertaa tämän hallinnon aikana -
joku näin korkea-arvoinen kuin Ruhani, vaikka ei ole ylin päättäjä, -
aikoo erota ellei hänen toiveisiinsa suostuta.
- Haluaisin kysyä tri Merhavylta Iranin presidentin asemasta.
Hän toimii korkeimman johtajan alaisuudessa neuvonantajana.
Jokainen hallinnon tekemä päätös -
on yhteydessä ajatollah Khamenein päätöksen tekoon.
Tämä on tänä päivänä totta.
Presidentti on osa laajempaa järjestelmää, johon valitaan.
Vallankumous synnytti kaksi järjestelmää, vaaleilla koostettavat -
sekä suoravalintaan perustuvat hallintamuodot.
Khamenein tultua ylimmäksi johtajaksi -
on suoravalintainen hallintamuoto tullut vahvemmaksi.
Näin ei ole ollut alusta lähtien.
1990-luvun lopussa kun Khatami oli presidentti, -
hän haastoi suoravalintaisen järjestelmän.
Vallankumouskaartin kenraalit Suleimani mukaan lukien -
lähettivät hänelle kirjallisen tappouhkauksen. Kirjeen mukaan -
he tekisivät kaikkensa pelastaakseen vallankumouksen saavutukset.
Presidentin tulisi olla enemmän kuin neuvonantaja.
Hänen tulisi pitää langat käsissään. Hän muodostaa hallituksen.
Hänellä on valta erottaa ministereitä.
Hänellä on valtaa, mutta viime vuosien dynamiikka -
on johtanut ylimmän johtajan valtaan ulkopolitiikassa.
Varsinkin tärkeimmissä päätöksissä Lähi-idässä ja kauempana.
Presidentille jää käteen vain kotimaan kenttä.
Siinäkin hänen toimivaltansa on rajoittunut. Ylimmällä johtajalla on -
väkeä kaikilla hallintavallan tasoilla.
Ruhanin tultua valituksi -
Iranin ulkopuolella oltiin toiveikkaita hänen suhteen.
Hän on kuitenkin konservatiivisempi ja matalan profiilin miehiä -
ollakseen maan suuri keulakuva.
Mitä Khatami taas oli 90-luvun lopulla.
- Tämä ei päde ainoastaan häneen. Hra Javedanfar, ulkoministeri -
Mohammad Zarif nähdään pragmaattisena hahmona.
Hän on ollut aktiivinen kansainvälisissä ympyröissä.
Hän on tuonut hallinnosta poikkeavaa kuvaa Iranista maailmalle.
Hän esitti eronpyyntönsä joitakin kuukausia sitten.
Ylin johtaja ajatollah Khamenei on tukenut häntä.
Tapettu komentaja Qassem Suleimani tuki häntä äänekkäästi.
Yhtäkkiä hän sai hallinnon tuen -
ja Ruhani kieltäytyi antamasta eroa.
Zarif nimitettiin Iranin ylimmäksi diplomaatiksi.
Siitä lähtien hän on ollut enemmän puhemiehen roolissa -
ylimmälle johtajalle kuin presidentille.
Missä määrin nämä kaksi virtaa tai järjestelmää -
ovat enemmän sidoksissa toisiinsa -
ja toimivat yhteistyössä ylimmän johtajan sananvallan alaisuudessa?
- En usko että Zarifin erouhkaus antoi hänelle neuvotteluvaraa.
Hän on joutunut tiukkaan paikkaan Suleimanin tapon jälkeen.
Nyt jokaista joka haluaa neuvotella USA:n kanssa syytetään -
Suleimanin murhaajien kanssa neuvottelijaksi.
Zarif on sanonut Der Spiegelille haluavansa puhua amerikkalaisille.
Se on tuomittu jyrkästi Iranissa mielenosoitusten kera.
- Hän sanoi myös "mikäli he lievittäisivät pakotteita -
ja poistaisivat kaikki"... - Siitä huolimatta, elämme -
Suleimanin jälkeistä aikaa.
Ali Larijani, parlamentin puhemies sanoo asettavansa -
ylimmän johtajan sanomiset käytäntöön.
Mitä tahansa Khamenei sanookin, Larijani operoi sen käytäntöön.
Javad Zarif palvelee ylintä johtajaa enemmän kuin Iranin kansaa.
Sama pätee Ruhaniin, mutta hän vetää kovaa linjaa konservatiiveille.
Tämä on ollut ongelmallista Iranille aina 1. pääministeristä lähtien.
Hän sanoi että pääministerinä oleminen (virkaa ei maassa enää ole)-
on kuin sinulla olisi veitsi mutta terä on jonkun toisen hallussa.
Meidän tulisi pitää silmällä sitä, -
että vallankumouksen ensimmäisenä vuosikymmenenä, silloiset -
pääministeri Musavi ja presidentti Khamenei taistelivat.
He järjestivät kansanäänestyksen ja poistivat pääministerin viran.
Khamenein 30-vuotisen vallassaolon aikana moni presidentti -
riiteli hänen kanssaan. Rafsanjani tapettiin jos ollaan rehellisiä.
Kymmenkertainen määrä radio- aktiivista ainetta hänen pyyhkeessä.
Khatamia ei siteerata lehdistössä. Ahmadinejadia ei pidätetä -
koska hän olisi häpeäksi hallinnolle. - Hänet pidätettiin muutaman kerran.
- Ei häntä. Ei Ahmadinejad. - Hänethän pidätettiin useasti.
- En minä ole niin kuullut, mutta ok. On mahdollista, että seuraavaksi -
ylin johtaja poistaa koko hallintojärjestelmän.
Tämä on se ongelma.
Mielestäni Ruhani on lahjakas poliitikko. Iranin lahjakkain koskaan.
Jos hänestä olisi kiinni, olisi Iran paljon paremmassa tilanteessa.
Hän ei olisi mukava Israelille, ylimmästä johtajastakin johtuen.
Iranin hallinto ei yritä viedä muualle vallankumousta vaan käytäntöjään.
Mikään muu maa ei halua olla vallankumouksen jatkeena.
Irakilaiset eivät halunneet olla osa sitä, eivät myöskään syyrialaiset.
Ehkä Nasrallah haluaa ainakin osan siitä.
Mutta Iran haluaa viedä käytäntöjään alueelle ja löytää yhteisiä intressejä.
Iranin ulkopuolisten välikäsien toiminta perustuu jaettuihin etuihin.
Iran ei uhkaa niitä, jotta ne seuraisivat sen menettelytapoja.
- Tarkastellaan miten maailman hallitusjärjestelmät ovat kehittyneet -
800 vuoden aikana Magna Cartan jälkeen, kun monarkian täysvalta -
pakotettiin jaettavaksi.
Ensin aateliston, myöhemmin parlamentin kanssa.
Vallan jakamisen katsotaan kuuluvan demokratian etuoikeuksiin.
Samankaltainen järjestelmä löytyy kuitenkin diktatuureista.
Natsi-Saksassa, Neuvostoliitossa ja nyt Iranissa.
Sitä ei kutsuta toimeenpanevaksi lainsäädäntöelimeksi, -
vaan hallitukseksi, puolueeksi...
- On olemassa toimeenpaneva lainsäädäntöelin...
- Kyllä, mutta ei kaksijakoisessa valtajaossa. Se on jaettu hallituksen -
ja uskonnollisten "vartijoiden" kesken.
Sekä turva- ja sotilasvoimien kesken.
Nämä voimat itsessään ovat jakautuneita.
Kansalliskaartiin, vallankumous -kaartiin tai presidentin kaartiin jne.
Saddam Husseinin Irakissa oli Baath-puolue.
Todellinen koetus käydään kriisien aikoina. Juuri nyt Iran -
on kriisissä mutta ei vielä pisteessä, jolloin kaikki tämä -
kulminoituu joko räjähtämiseen tai luhistumiseen.
Sitten näemme kuka jää seisomaan tilanteen herrana.
- Tri Merhavy, ajatollahin hallitus oli hyvin viisas kun se otti -
Iranin talouden ja kietoi sen yhteen vallankumouskaartin kanssa -
varmistaakseen että hallinto kaatuu vain jos maan talous kaatuu.
Jotta siihen pisteeseen päätyisi, -
täytyisi maan taloudessa tapahtua suuria hallinnon murtumiseksi.
Kaiken kritiikin varjossa mitä olemme kuulleet -
pitkän aikaa, myös Trumpin talouspakotteiden aikana, -
vaatiiko se veronsa hallinnon kyvylle -
toimia Irakissa, Syyriassa, Jemenissä ja muualla?
Vallankumouskaartin kyvylle viedä toimintatapojaan -
tai vallankumousideologiaa?
- On ironista, ettei ole mitään yhteisiä intressejä -
presidentin edustamalla kansalla ja vallankumouskaartilla -
joten ympyrä sulkeutuu ylimmän johtajan alaisuudessa.
Se on kuin valtio valtiossa. Ruhani puhuu siitä näillä sanoilla.
Se on kritiikkiä.
Ironista on, että Iraniin kohdistetut pakotteet ja paine hyödyttää -
ylimmän johtajan ympärillä olevaa ryhmää. Se on iso joukko ihmisiä, -
kymmeniätuhansia jotka ovat lähellä vallankumouskaartin ydintä.
Molemmat valtatoimijat ovat näiden ihmisten käsissä.
He eivät ole selkä seinää vasten kuten länsimediat haluavat esittää.
Heidän heikkous on, että he eivät tunne painetta.
Luulisi sen olevan vahvuus, mutta se on itse asiassa heidän heikkoutensa.
Heidän oikeutuksensa, mitä siitä on jäljellä, hallitusmuotoon -
on pyyhkiytynyt pois.
Vallankumouskaarti on viime vuosina "ottanut hanskat pois" -
eikä teeskentele olevansa kansan ääni. Se hallitsee kovalla kädellä.
Pitkällä aikavälillä katsottuna -
tämä heikentää enemmän kuin vahvistaa Irania.
Lyhyellä aikavälillä se antaa valtaa pienelle joukolle.
- Herra Javedanfar. Kaartin komentaja Salamista, -
joka johtaa operaatioita koti- ja ulkomailla hyvin ahkeraan.
Hän on hyvin strategisesti toimiva.
Kun tarkastelemme Iranin kotimaan asioita, olen samaa mieltä -
tri Merhavyn kanssa siitä että vallankumouskaarti ei edusta kansaa.
Ainakaan tietyillä rintamilla.
Katumielenosoittajia se kohteli kuin Iranin vastustajia.
Se torjuu jokaisen joka ei ole osa sen ideologiaa.
Aivan kuin ulkomaisen toimijan.
Missä määrin tämä näkyy Iranin kaduilla tänään?
Mitä kaduilta kuuluu tätä taustaa vasten?
Iranin hallinto ei saa tukea niin kuin se on aiemmin saanut.
- Ruhani on sanonut ettei halua vaaleja. Olemme nähneet -
suurimman määrän ehdokkaiden hylkäyksiä ennen vaaleja 20 vuoteen.
Kuusi parlamentin jäsentä presidentti Khatamin aikana v. 1999 -
se oli suurin... - Madzles eli parlamentti suomeksi.
- Ne 6 jäsentä osallistui mielen- osoitukseen parlamentin edessä.
Nykyään sellaista ei näe.
Ruhani puhuu tästä. Hallinto on hätätilanteessa.
Hallinto on raskaiden pakotteiden painama.
Suleimani on tapettu. Vallankumouskaarti sanoo -
puolustavansa maata hätätilanteessa.
Nyt kehittyvä tilanne saattaa vahingoittaa vallankumouskaartia.
Se saattaa johtaa myös Ruhanin eroon.
Helmikuun puolivälissä Iranin täytyy ratkaista liittyäkö -
rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan Palermossa.
Jos Iran Khamenein toimesta kieltäytyy liittymästä siihen, -
Jos Khamenei ei salli liittymistä, kiinalaiset ja venäläiset pankit -
kieltäytyvät tekemästä bisnestä Iranin kanssa. Viis eurooppalaisista.
Ruhanilta putoisi silloin talouden pohja.
Silloin olisi 50 prosentin mahdollisuus Ruhanin eroamiselle.
Jos Iran liittyy mukaan toimintaan, joutuu Ruhani valtavaan paineeseen.
Iranissa on 45-50 miljoonaa väärennettyä pankkitiliä.
Asukasluku on 80 miljoonaa, ja näitä pankkitilejä 40-50 miljoonaa.
Rahanpesu on valtavaa bisnestä. Vallankumouskaarti ansaitsee sillä.
Ketä kaarti rankaisee, jos se menettää rahavirtansa. Ajatollahiako?
Ei vaan Ruhania.
Iranin tilanne tulee pahenemaan ja Ruhani tietää sen.
Matkustajakoneen alasampuminen oli vahinko.
Missä oli operaation komentaja? Hän ei vastannut neuvottomille ampujille.
Eikö komentajan tulisi tehdä päätökset? Ja miksi ilmatilaa ei -
suljettu iskujen ajaksi?
Koska ilmatilaa haluttiin käyttää ihmiskilpenä, jottei USA -
haluaisi iskeä takaisin. Tämä on anteeksiantamatonta.
Monilla meistä on ystäviä ja sukua jotka lentävät tuolta kentältä.
Nyt tämä asia kummittelee omaisten mielessä. Iranin hallinto -
tekee nyt likaisen työn muiden puolesta, jotta asia saisi oikeutuksen.
- Herra Oren, keskitytään toiseen Iranin kohtaamaan esteeseen.
Mennään Iranista vähän kauemmaksi.
Yhteistyö Ranskan, USA:n ja Israelin välillä on lisääntymässä.
Niin itäisellä kuin Välimeren rintamalla, -
mitä merellisiin kaasulöytöihin tulee. Ranska haluaa tähän mukaan.
Ranska on myös antanut yhä enemmän -
takeita siitä että se ottaa kovemman linjan Irania kohtaan.
Voimmeko nähdä tilanteen muodostuvan vastakkainasetteluksi -
EU:n ja Iranin välillä?
Myös Iso-Britannia ja Saksa ovat samalla linjalla.
Niissä vaaditaan linjamuutoksia ajatollahin hallintoa kohtaan.
Mitä on meneillään? - Idea kuulostaa lupaavalta.
Mutta Ranska on Ranska. Ei kannata toivoa liikoja sen kohdalla.
Ranska oli ennen frangiin sidottu. Nyt sitä ohjailee euro.
He myivät Irakille ydinmateriaaliaan.
Sekä ydinreaktorin infrastruktuuria.
- Sen jälkeen kun yksi oli tuhottu, ja tämäkin tuhottiin.
- Ranska toimii taloudellisten intressiensä ohjaamana.
Jos Israelilla on enemmän tarjottavanaan kuin Iranilla, -
jos tuulet muuttuvat, ne muuttavat viisauden toimia asiassa.
- Ranskan intressit ovat kuitenkin isommat Saudi-Arabian suhteen -
kuin Iranin.
- Saudi-Arabia on heikko ja haavoittuvainen Iranin paineistukselle.
Näimme kuinka kesän (öljylaitos) iskujen jälkeen ei tullut vastausta -
siihen kuka Aramco-iskut teki.
Saudit kuitenkin ymmärsivät, ja he avasivat neuvottelukanavat -
iranilaisten kanssa.
Tässä on myös historian ironiaa. Imperiumit kasvavat aina -
kunnes ovat ylisuuria.
Meir ja Menahem tietää tämän paremmin kuin minä, -
ettei Iran ole enää persialais- enemmistöinen valtio.
Väestöstä noin puolet on persialaisia, neljännes azereja -
neljännes muista ryhmistä... - arabialaisia ja niin poispäin.
- Muista heimoista, kansoista jne.
Kun Iran alkoi laajeta Irakiin, Syyriaan ja Libanoniin, -
alkoivat ongelmat syntyä.
He yrittävät perustaa toimintansa ulkomaisten shiia-joukkojen varaan.
Mutta toimintatapa tulee puremaan omaan nilkkaan.
Tämä ei ole entisaikojen Persia. Voi olla että maan sisäiset voimat -
saavat aikaan hallinnon luhistumisen.
- Näkemykseni Saudi-Arabiasta on -
että vastaus ei tapahdu ennen kuin se tapahtuu.
Älä mene asioiden edelle maan vastauksen annon suhteen.
On tietysti helpompi potkia maassa makaavaa.
- Neljä kuukautta syyskuun iskuista. - Kyllä, lyhyt mutta pitkä aika.
- Tri Merhavy, aikamme on lopuillaan. Miten näet globaalit esteet?
Miten Iran kykenisi voittamaan nämä esteet?
Uudistuako vai jatkaako nykyisellä kurssilla?
- Vaikea sanoa miten iranilaiset reagoivat tilanteeseen.
Yksi Suleimani-iskun seurauksista on, -
että USA on oivaltanut -
kykynsä iskeä kohteisiin ilman maaoperaatiota.
Se on tärkeä oppitunti Iranille. Jos Iran kuvittelisi, -
että USA haluaa vetäytyä Irakista ja alueelta yleensä,-
että Iranilla olisi vapaa leikkikenttä, -
on USA ilmoittanut nyt tylysti ettei asia ole niin.
Maajoukkoja on suhteellisen vähän.
Mutta täsmäiskuja kuten Suleimani-isku kyetään suorittamaan.
Iran suhtautuu tilanteeseen keppi ja porkkana -tyylillä.
Porkkanana on alueen shiia-muslimien tukeminen, -
keppinä on yritykset käyttää noita joukkoja -
alueen vihollisten rankaisemiseen.
Se on jossain määrin onnistunut.
- Javedanfar. - Khameneina olisin huolissani -
siitä miten paljon vallankumouskaarti vihaa Ruhania.
Tämä seikka heikentää Irania enemmän kuin muut kamppailut.
- Entä Ismail Qaani, kuinka hän kykenee täyttämään saappaat?
- Nähtäväksi jää.
- Qassem Suleimanin seuraaja siis. - Täytyy tarkastella geopolitiikkaa.
Libanonilla on muutoksia edessä. Tarvitaan enemmän kuin karismaa.
Libanonin talousvaikeuksien voittamiseksi tarvitaan johtajuutta.
Ongelmat Irakissa ja Muqtada al-Sadr joka vaihtoi puolta.
Hän liittyi iranilaisiin, sitten esteli hyökkäämästä USA:n kimppuun.
On myös ongelmat Syyriassa.
Haluaako Venäjä Iranin olevan siellä? Qaani voi olla vaikka -
maailman karismaattisin kenraali, mutta on asioita joihin hän ei pysty.
Nämä ovat asioita jotka pitää käsitellä.
1,5 vuoden päästä Iranissa pidetään vaalit.
Mitä enemmän hallinto estelee Ruhania, sen tehokkaammin -
hyötyvät ne, jotka haluavat Iranin talouden köyhtyvän.
- Aikamme on valitettavasti loppu. Kiitos tri Merhavy, herra Oren -
sekä herra Javedanfar. Kiitos myös katsojillemme.
Nähdään ensi kerralla.
Suomennos: Markus Nurmesniemi