Tervetuloa Jerusalem studioon!
Viime viikolla -
Israel ja Islamilainen jihad, -
Gazan toiseksi vahvin islamistijärjestö, kävivät tulenvaihtoa pari päivää -
Egyptin välittämään väliaikaiseen tulitaukoon asti.
Yllättävää tässä yhteenotossa oli Gazaa hallitsevan Hamasin poissaolo.
Hamas katsoi parhaakseen pysytellä erillään tapahtumista.
Israelin ja Gazan tilanteesta keskustelevat -
reservin prikaatinkenraali Josi Kuperwasser -
Jerusalemin poliittisesta tutkimuskeskuksesta, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja reservin eversti Reuven Ben Shalom -
Terrorinvastaisesta instituutista.
Herra Oren, kertoisitteko Gazan ja Israelin tilanteesta?
Tämä taistelukierros oli ainutlaatuinen -
kahdesta syystä.
Toinen oli se, -
että Israel käytti salamurhaa -
pitkän tauon jälkeen.
Kohteena oli tietty Palestiinalaisen islamilaisen jihadin komentaja, -
Baha Abu al-Ata.
Häntä pidettiin hallitsemattomana elementtinä -
hänen omassa järjestössäänkin Hamasista puhumattakaan.
Hän yritti estää kaikki Israelin ja Hamasin väliset järjestelyt.
Toinen erikoinen piirre oli Hamasin poissaolo.
Tämä oli ensimmäinen kerta, kun tärkein toimija ei ollut mukana.
Hamas pystyi vastustamaan -
Islamilaisen jihadin ja tiettyjen väestönosien painostusta, -
ja osoitti sillä olevansa keskustelukumppani, -
jonka kanssa Israel voi päästä jonkinlaiseen yhteisymmärrykseen.
Kenraali Kuperwasser, -
oliko Israelin täsmäisku Baha Abu al-Ataa vastaan -
ja Israelin tekemäksi uskottu isku Damaskoksen Hasakan alueelle -
toista Islamilaisen jihadin toimijaa, Akram al-Ajouria, vastaan -
Israelin viesti siitä, että se taistelee nyt Irania vastaan?
Islamilainen jihadhan saa taloudellista ja sotilaallista tukea Iranilta.
Vai onko kyse vain siitä, mitä Israelin johto on sanonut: -
sen henkilön pysäyttämisestä, -
jonka vastuulla on suurin osa terrorista Israelia vastaan kuluneena vuonna?
Kyse on molemmista.
Toisaalta yritämme edistää jonkinlaista "järjestelyä" Gazassa -
tai "säätelyä" kuten hepreaksi sanotaan.
Se perustuu siihen ajatukseen, että Hamas pystyy kontrolloimaan -
kaikkea voimankäyttöä Gazasta Israelia kohtaan.
Sitä pidetään suvereenina voimana Gazassa.
Israel on yrittänyt rakentaa -
sellaista suhdetta pari―kolme vuotta.
Se ei ole onnistunut varsinkaan kuluneena vuonna, -
koska Islamilaisella jihadilla on oma linjansa, -
joka perustuu pitkälti sen erityissuhteeseen Iranin kanssa.
Viime kuukausina USA:n painostaessa Irania -
Iranin sijaistaistelijat ovat kokeneet, -
että USA:n liittolaisten, joista toinen esimerkki on Saudi-Arabia, -
on maksettava siitä.
Tätä toimintaa johti Baha Abu al-Ata, ja luultavasti myös al-Ajouri.
Myös Hamas tarvitsee Irania, ja sen on pidettävä hyvät välit sen kanssa.
Ja koska se on sitoutunut taisteluun Israelia vastaan, -
se ei voi kohdella kovin ottein niitä, jotka tekevät iskuja Israeliin.
Siksi Hamas ei voinut tehdä mitään al-Atalle.
Tähän asti aina kun jotain on tapahtunut, -
Israel on iskenyt Hamasia vastaan viestittäen: "Tehkää asialle jotain!"
Mutta nyt olemme päätelleet, ettei se pysty siihen.
"Hyvä on, me teemme sen puolestanne, -
mutta muistakaa, että kun hänet on eliminoitu, -
teidän on osoitettava olevanne neuvottelukumppani."
Muuten meidän on harkittava koko strategiaamme uudestaan, -
koska se perustuu Hamasin kykyyn ja haluun olla neuvottelukumppani.
Jos Hamas ei pysty siihen, tai ei halua sitä, strategia on muutettava.
Viime kierros osoitti, että Hamas on valmis ottamaan itselleen sen vastuun.
Nyt Hamasilla on näytön paikka, -
koska karismaattista al-Ataa ei enää ole sotkemassa asioita.
Hamas on valmis vastuuseen, koska se tietää, -
että siitä kieltäytyminen merkitsisi vallan menetystä Gazassa.
Eversti Ben Shalom, kuulimme kenraali Kuperwasserin arvion, -
josta olen pitkälti samaa mieltä.
Samaan aikaan Israelissa oli Blue Flag -harjoitus, -
monen maan ilmavoimien yhteisharjoitus.
Länsimaiden lisäksi siihen osallistui salaisia osapuolia.
Israelin puolustusvoimien tiedottajan mukaan -
siihen osallistuneet israelilaislaivueet tekivät lentoja Gazaan -
Musta vyö -operaation osana -
länsimaisten joukkojen seuratessa Israelin toimintaa.
Kertooko se siitä, että kansainvälinen yhteisö hyväksyy Israelin operaation, -
ja ulottuuko se muillekin alueille?
Kysymyksenne alussa ihmettelin, miten nämä asiat liittyvät toisiinsa, -
mutta sitten tajusin. Kysehän on nimenomaan viesteistä.
Gazan tapahtumat ovat -
viestien lähettelyä puolin ja toisin, -
samoin sotaharjoitus.
USA:lle harjoituksen tavoite on -
osoittaa läsnäoloa ja ystävyyttä.
Se oli upea harjoitus, ja sen ajoitus osui nappiin.
Meille kansainvälinen tuki Gazan asioissa on itsestään selvää, -
koska sehän on terroripesäke, joka vainoaa meitä raketeilla.
Onneksi voimme ampua heitä ilmasta.
Ihan sääliksi käy niitä terroristeja.
Tämä oli yksi parhaista taistelukierroksista.
En yhtään ihmettele enää, että saamme kansainvälistä tukea.
Tämä kierros oli myös tavallaan herätys siitä asiasta, -
että Hamasin valta hyväksytään Gazassa.
Me jopa tuemme sen valta-asemaa. Siltä osin tilanne on muuttunut.
Se on oikeastaan surullista, koska luulimme, -
että ongelma voitaisiin ratkaista syyttämällä Hamasia, -
jotta se pitäisi kaikki kurissa.
Se ei pysty siihen.
Niillä ryhmillä on vastakkaiset edut, ja olemme nyt ajaneet Hamasin etua.
Tilanne on mutkikas, eikä se ratkea vielä pitkään aikaan, -
ellei kansainvälinen yhteisö puutu asiaan ennennäkemättömällä tavalla.
Herra Oren, eversti Ben Shalom sanoi, -
että Israel hyväksyy Hamasin Gazan hallitsijaksi.
Kenraali Kuperwasserkin viittasi siihen, -
että Hamasille on annettu tilaisuus toimia vastuullisena johtajana.
Jos se ei tee sitä, se tuhoutuu.
Onko tämä sotavoimien oma päätös?
Puolustusvoimathan on toiminut 1970-luvulta lähtien -
poliittisen tason alaisena, -
joka saa ohjeet puolustusministeriltä ja tietysti pääministeriltä.
Onko pääministeri Netanjahu myöntänyt itselleen -
hyväksyvänsä sellaisen hallitsijan Gazassa, -
joka julistaa avoimesti pyrkivänsä tuhoamaan juutalaisvaltion, -
samalla kun Israel tukee sen valtaa?
Vaikka salakuuntelisitte kabinettihuonetta -
ja pääministerin makuuhuonetta, -
ette kuulisi mitään sellaista.
Israelin poliitikot ovat perinteisesti välttäneet sanomasta ääneen, -
myös itselleen, mikä heidän lopullinen tavoitteensa on.
He puhuvat vain status quon ylläpitämisestä -
ja yrittävät ostaa lisää aikaa hallitukselle, -
mitä se sillä ajalla sitten tekeekin.
Armeijan on siis tulkittava hallituksen tarkoitusperiä -
ja muunnettava ne operatiiviseksi linjaksi.
Ja niin se on tehnytkin.
Suuria taistelukierroksia on ollut kolme, -
joista kahteen kuului maahyökkäys Gazaan vuosina 2009 ja 2014.
Niiden välisenä aikana oli kierros, -
johon kuului vain ilma- ja tykistöhyökkäyksiä.
Tällä kertaa näimme, että Israel on kypsempi.
Se ei enää odota Hamasin kieltävän peruskirjaansa -
ja luopuvan Israelin tuhoamisunelmistaan ja aseistaan.
Israel haluaa nyt vain pysäyttää kaukaa tulevat asekuljetukset, -
ja antaa Gazan oman aseteollisuuden olla.
Sitä on myös Islamilaisella jihadilla.
Taistelukierrokset, kuten nyt, voivat tarjota tilaisuuden -
heikentää näitä valmiuksia niin, -
etteivät ne ole vaaraksi seuraavalla kerralla.
Eräs viranomainen, jolla oli suuri osuus tässä strategiassa, -
sanoi pelotteesta viisaasti.
Israelissahan puhutaan nyt pelotteen ja aloitteellisuuden palauttamisesta.
Hän sanoi, että pelkoon perustuva pelote epäonnistuu lopulta aina.
Vain toivoon perustuva pelote, -
joka antaa väestölle jonkin toivonpilkahduksen, -
voi toimia.
Siksi Israelin strategia on nyt auttaa Gazan väestöä -
hallitsemaan omaa kohtaloaan, huolehtimaan elannostaan -
ja saamaan tulevaisuudennäkymiä.
Siihen liittyy läheisesti yhteistyö Egyptin kanssa.
Vastoin yleistä luuloa, Gaza ei ole Israelin saartama, -
vaan Rafahin ylityspaikka on Egyptin hallinnassa.
Kun Egypti haluaa kuristaa Gazaa, Hamasia tai Islamilaista jihadia, -
se sulkee Rafahin ylityspaikan.
Kenraali Kuperwasser, -
työskentelitte mielestäni armeijan tärkeimmässä osastossa, -
tiedustelu- ja tutkimusosastossa.
En halua vähätellä ilmavoimien merkitystä, eversti Ben Shalom, -
mutta historian valossa tiedustelu on aina ollut ratkaisevassa osassa -
taistelun voittamisessa tai häviämisessä.
Tietääkö Israel kaiken, mitä Gazan kaistaleella tapahtuu, -
ja sen, miten hallita narratiivia -
juutalaisvaltion turvallisuuden takaamiseksi?
Emme koskaan tiedä kaikkea, -
mutta meidän on tiedettävä se, mitä tarvitsee tietää, ajoissa.
Joskus luulemme tietävämme, mutta emme tiedäkään, -
ja niin kävi tässä tapauksessa, -
jossa perhe joutui iskun kohteeksi vahingossa.
Israel kuitenkin tietää sen, mitä sen pitää, -
kuten sen, missä Baha Abu al-Ata yöpyy.
Tiedämme, mitä tehdä meitä kohti ammutuille raketeille, -
ja osasimme hyödyntää tätä kierrosta -
iskeäksemme Palestiinalaisen islamilaisen jihadin kohteisiin.
Yleisesti ottaen Amir on oikeassa sanoessaan, -
että pelotteen on perustuttava myös porkkanoille eikä vain kepeille, -
mutta näin lyhyillä kierroksilla kepit ovat paljon tärkeämpiä.
Islamilainen jihad päätti lopettaa taistelut nopeasti -
ilman konkreettisia saavutuksia siksi, että he tajusivat menettävänsä -
tunti tunnilta enemmän arvokkaita valmiuksiaan.
Hyvän tiedustelun ansiosta tiedämme, minne iskeä.
On eri asia tietää asioita operatiivisia ja taktisia tarkoituksia varten, -
kuin ymmärtää strategista asetelmaa.
Tässä tapauksessa meillä oli hyvä strateginen ymmärrys, -
jonka ansiosta Hamas pysyi poissa, ja kierroksen kesto jäi lyhyeksi.
Oli tietysti selvää, että Islamilainen jihad vastaisi, -
mutta odotimme, että reaktio olisi hieman suurempikin.
Yllätys ei aina ole hyvä asia...
Noin 450 rakettia?
Ratkaisevaa ei ole rakettien määrä, vaan kyky yllättää meidät.
Se ei ollut yllätys, mutta uusi elementti oli nyt -
Islamilaisen jihadin käyttämät raketit kierroksen lopulla.
Se oli tavallaan viesti: -
"Meillä on vielä vaikka mitä, mistä teidän on oltava huolissanne!"
Pelotteesta puheenollen, -
Hamasin ja Islamilaisen jihadin tärkein vahvuus on se, -
että he tietävät, ettei Israel halua tulla Gazaan.
Emme halua gazalaisten hallitsemista taakaksemme -
emmekä halua maksaa -
Gazan aseistariisunnasta ja muusta sellaisesta.
Mutta mihin asti se etu riittää?
Jos he vahingoittavat meitä liikaa, meidän on harkittava asiaa uudelleen.
Ehkä se hinta on sittenkin maksettava.
Eversti Ben Shalom, pidätte viimeisintä kierrosta -
ennennäkemättömänä operatiivisena menestyksenä.
Miten onnistunut se oli myös poliittisesti?
Useat maat olivat mukana.
Egypti sai tietysti kaiken kunnian, koska se johti aselevon välitystyötä.
Hamas sanoi ennen vihamielisyyksien alkua, -
että ellei Qatar jatka Gazan rahoittamista, -
se aloittaa uuden väkivaltakierroksen, jonka Israel haluaa tietysti välttää.
Qatar on kuitenkin pitänyt kiinni lupauksestaan.
YK:n Lähi-idän lähettiläs Nikolai Vladinov on myös ollut aktiivinen -
kulissien takana.
Missä määrin poliittinen tilanne on Israelin hallinnassa?
Iran on nyt eristetty, -
ja Islamilainen jihad saa tukensa Teheranista.
Israelilaiset mielellään kehuskelevat diplomaattisilla taidoillaan, -
mutta kyse oli mielestäni onnekkaista olosuhteista.
Koemme Yhdysvaltojen olevan vetäytymässä Lähi-idästä, -
mutta se on edelleen poliittinen raskassarjalainen -
Israelin tukemisessa: Golan, Jerusalem ja suurlähetystö.
Niin, ja USA ei enää pidä siirtokuntia laittomina.
Venäjällä, Iranilla ja muilla on nyt muutakin tekemistä Lähi-idässä.
Ja Turkilla, vaikka eihän se välitä palestiinalaisista vähääkään, -
mutta se on aina käyttänyt sitä korttia omassa pelissään.
Se keskittyy nyt Pohjois-Syyriaan.
Kaikki ovat sitä paitsi kyllästyneet Gazaan.
Israel ruokkii sitä, antaa kaasua, -
ja sen humanitaarinen tilanne on ehkä Lähi-idän paras, -
joten mikä tässä nyt on ongelma?
Tämä ei ole mikään valtava kansainvälinen haaste, -
jonka pystyimme selvittämään.
Israelin apu mahdollistaa myös tilanteen jatkumisen.
Näin se nyt pelaa: Qatarin rahat, kaikki katsovat sormiensa läpi -
ja Israel pitää Hamasin hengissä.
USA:n ilmavoimien esikuntapäällikkö kenraali Goldfein vieraili Israelissa -
tapaamassa vastinpariaan Amikam Norkinia -
ja tietysti myös Israelin puolustusvoimien esikuntapäällikköä.
Hän korosti, että USA seisoo aina Israelin rinnalla -
puolustamassa juutalaisvaltiota sen vihollisia vastaan.
Hänen toinen viestinsä oli, että hän yrittää vahvistaa Israelin siirtymistä -
"viidenteen sukupolveen", mitä Israel tietysti haluaa.
Viides sukupolvi on nyt kaikkien suosikkilelu.
Puhuimme juuri tiedustelun ja kybersodan tärkeydestä.
Vähättelemättä pommin laukaisunapin painamista, -
tämänkin täsmäiskun mahdollisti loistava tiedustelu.
Sen jälkeen joku voi laukaista sen pommin. Se on hyvä työkalu.
Tarkoitatteko F-35-hävittäjää?
Se on vain yksi lisä arsenaaliin.
Tärkein aseemme on aivot, -
mikä liittyy tiedusteluun ja kybersotaan.
USA:n ilmavoimat ei kuitenkaan ole sellainen operatiivinen voima -
kuin CENTCOM.
Nämä samat viestit on kuultu jo monesti.
Se on tietysti mahtavaa.
Olen itsekin kaksoiskansalainen ja rakastan Yhdysvaltoja.
Toivon sen pysyvän aina rinnallamme, -
mutta se ei ollut olennaista tässä kierroksessa.
Sellainen ystävä on hyvä olla, -
ja varsinkin Israelin vihollisten -
on hyvä nähdä, -
että USA on valmis auttamaan meitä jopa maajoukoin.
Israel sanoo aina puolustavansa itse itseään,-
vaikka odotamme vankkaa ohjus- ja tiedusteluyhteistyötä.
Kyse oli silti viesteistä, ei tietyn operaation tukemisesta Gazassa.
Johdonmukaisuus on silti tärkeää.
Kenraali Goldfeinin mukana tuli -
kenraali Harrigian, -
USAFEn komentaja.
USAFE on USA:n ilmavoimat Euroopassa.
Ja Afrikassa.
Hän kävi täällä myös muutama kuukausi sitten -
johtaessaan USAFEn yhteisharjoitusta USA:n osalta, -
mistä eversti Ben Shalom tietää varmasti paljon.
Silloin he harjoittelivat Israelin avuksi tulemista, -
jos ohjuspuolustus sitä tarvitsee.
Tämä kierros osoitti sen herkän tasapainon, -
jotka komentajilla on edessään.
He eivät voi väistää sitä vastuuta.
Kun Israel iski Baha Abu al-Ataa vastaan neljältä aamulla, -
se tiesi, että vastaisku tulisi.
Arvion mukaan Tel Aviviinkin iskettäisiin.
Sitä ei voitu tietää, -
putoaisivatko raketit Tel Aviviin vai torjuttaisiinko ne.
Kotirintaman komentajan oli päätettävä, -
käskeäkö kaupunginjohtajia sulkea koulut siksi päiväksi, -
jolloin myös vanhempien työt peruuntuisivat, -
vai ottaako se riski, -
että ihmiset kokoontuisivat kouluihin ja työpaikoille.
Hän päätti sulkea koulut, -
mikä antoi Islamilaiselle jihadille symbolisen voiton.
Mutta jos ihmisiä kuolisi Tel Avivissa, -
puolustusvoimien olisi pakko mennä Gazaan -
vastoin Israelin tahtoa.
Oli siis parempi sulkea koulut.
Ohjelma on lopuillaan. Vielä kysymys teille, kenraali Kuperwasser.
Nämä taistelukierrokset toistuvat yhä uudelleen.
Olen kuullut paljon huolestuneita kysymyksiä siitä, -
myös katsojiltamme.
Onko tämä jatkuva ongelma?
Millaisia suunnitelmia Israelilla on, jos on, sen ratkaisemiseksi?
Periaatteessa ei ole.
Se on "monikierroksinen sota".
Tämä oli 10. tai 11. kierros.
Tarkoitus on saada Gazaan tilanne, -
joka olisi hyväksyttävissä.
Vastapuolen tavoitteena on Israelin tuhoaminen, -
joten on turha odottaa heiltä yhteistyötä kanssamme.
Yritämme kuitenkin rakentaa pelotetta, -
jotka estäisivät heidän voimankäyttönsä pitkäaikaisesti.
Pallo on nyt Hamasilla.
Se ei voi enää vedota Islamilaisen jihadin hallitsemattomuuteen.
Jos Hamas ei rauhoita tilannetta pitkäaikaisesti, -
edessä on tavanomaista suurempi operaatio.
Kiitos, kenraali Kuperwasser, herra Oren ja eversti Ben Shalom!
Kiitos katsojillekin, näkemiin ensi kertaan!
Suomennos: Hannele Lehtoranta