Tervetuloa Jerusalem studioon!
Saudi-Arabian ja Iranin kriisi -
on jäänyt uutisotsikoissa -
Koillis-Syyrian kriisin varjoon.
Iranin ohjusiskusta saudien öljylaitoksiin -
on kulunut puolitoista kuukautta.
Saudi-Arabia varautuu uusiin iskuihin täysin riippuvaisena USA:n avusta.
Iranin ja Saudi-Arabian kriisistä keskustelevat -
Meir Javedanfar, Iran-asiantuntija IDC Herzliasta, -
analyytikkomme Amir Oren, -
Samuel Wilner -
Iranin ja Persianlahden Ezri-tutkimuskeskuksesta Haifasta -
ja tohtori Nir Boms Tel Avivin yliopistosta.
Herra Oren, -
kertoisitteko yleisesti Iranin ja Saudi-Arabian yhteenotosta?
Saudi-Arabia on maailman heikoimpia jättiläisiä.
Se on tärkeä talousmahti -
öljyvarojensa ansiosta.
Se ei ole kuitenkaan pystynyt kääntämään taloudellista voimaansa -
ja sadoilla miljardeilla dollareilla hankkimiaan aseita -
sotilaalliseksi voimaksi.
Siksi se on riippuvainen muista, -
aiemmin muun muassa Pakistanista ja muista Lähi-idän maista, -
mutta nykyään Yhdysvalloista.
Amerikkalaiset ovat vastanneet Saudi-Arabian turvallisuudesta -
siitä lähtien kun Irak hyökkäsi Kuwaitiin kesällä 1990.
Kun Iran vastasi USA:n "maksimaaliseen painostukseen" -
omalla maksimaalisella kampanjallaan, -
se iski saudien öljyyn vastauksena siihen, -
että USA iski pakotteilla Iranin öljyyn.
Ja tuli ilmi, että ne aseet, jotka saudit ovat vuosien mittaan ostaneet, -
eivät pystyneet puolustamaan Saudi-Arabiaa -
Iranin tarkoilta ohjuksilta ja lennokeilta.
Saudi-Arabian haavoittuvuus paljastui.
Herra Javedanfar, -
Iranin ulkoministeri Zarif sanoi viime viikolla, -
että Iran on kiinnostunut dialogista Saudi-Arabian kanssa.
Presidentti Ruhani tapasi Pakistanin johtajan -
ja kävi myös Saudi-Arabiassa yrittämässä avata dialogia.
Miten vilpittömästi Iran haluaa sopua saudien kanssa?
Riad ja Teheran taistelevat kuitenkin Lähi-idän herruudesta.
Ajatollah Khamenein hallinto ja Vallankumouskaarti -
eivät ole innostuneita asiasta.
Sen sijaan Ruhanin hallitus, -
joka on valittu vaaleissa, -
tosin vasta sen jälkeen kun hallinto valitsi vaaliehdokkaat, -
on ollut jo pitkään kiinnostunut paremmista suhteista saudeihin.
Ruhanin älyllinen kummisetä oli Rafsanjani, -
jolla oli erittäin hyvät suhteet saudeihin.
Hänen ansiostaan maat solmivat puolustussopimuksen vuonna 2001.
Hallinto ei kuitenkaan ole kiinnostunut siitä.
Se pitää Saudi-Arabiaa heikkona USA:n suojattina, -
johon he uskovat voivansa hyökätä ilman pelkoa vastaiskuista.
Ohjusisku iranilaistankkeria vastaan oli ehkä hallinnolle yllätys.
Tarkoitatte siis tankkeria Punaisellamerellä.
Iranilaiset onnistuivat kyllä yllättämään saudit, -
mutta syynä ei ollut saudien aseiden huono laatu, -
vaan se, että ne oli suunnattu etelään.
Nyt jos sinne ammutaan pohjoisesta, -
siellä on amerikkalaisjoukkoja ohjusjärjestelmineen.
Toistaiseksi Iran on niskan päällä.
Saudi Aramcon pörssilistautumista lykättiin, -
mikä on tullut saudeille kalliiksi.
Kuitenkin, vaikka saudit nyt yrittävät parantaa suhteitaan Iranin hallintoon, -
niin jos Iran vielä hyökkää, -
Samuel on tässä Saudi-Arabian asiantuntija, -
Saudi-Arabia saattaakin yllättää Iranin iskemällä takaisin.
Herra Wilner, ovatko saudit valmistautuneet vastaiskuun?
Onko diplomatia vaihtoehto maiden välillä nyt, -
kun USA:n maksimaalinen painostuskampanja jatkuu yhä?
Saudit kuvaillaan aina sotilaallisesti heikoiksi.
Diplomatiakin on mahdollista.
Saudien sotilaallinen toimintakyky on heikko.
Siksi he toimivat mieluummin kulissien takana.
Silloin he voivat käyttää vahvuuksiaan.
Saudi-Arabia on tehnyt suuria asekauppoja Yhdysvaltojen kanssa.
Nyt maat ovat sopineet -
valtavien amerikkalaisjoukkojen lähettämisestä öljylaitosten turvaksi.
Miten iranilaiset suhtautuvat siihen?
Patistaako se heitä keskustelemaan saudien kanssa, -
ja ovatko saudit vastaanottavaisia Teheranin viesteille?
Uskon Iranin viestittävän saudeille: -
"Älkää sekaantuko asioihimme!"
Iran saattoi myös yrittää nostaa öljyn hintaa iskemällä öljylaitoksiin.
Tämä muistuttaa 1970-luvun tapahtumia, -
Iranin vallankumouksen lopussa.
USA:n ulkopolitiikka Lähi-idässä on heikkoa, -
ja saudit ovat luultavasti pettyneitä siihen.
Tohtori Boms, ovatko saudit pettyneitä Yhdysvaltoihin?
Amerikkalaiset ovat kuitenkin vastanneet saudien vaatimuksiin.
Saudit ovat tietysti valmiita maksamaan puolustuksestaan, -
mutta öljylaitosten turvaaminen on USA:n omakin etu -
Washingtonin ja Teheranin kriisin jatkuessa.
USA:n hallinto viestittää saudeille -
ja koko maailmalle, -
että se on lähdössä Lähi-idästä.
Siksi USA:n leima Lähi-idässä -
on heikentynyt, -
ja sen vihollisten leima on vahvistunut.
Saudeille se merkitsee tappiota.
Iranilaiset voivat tavallaan voittaa hävitessään, -
kun taas saudit voivat hävitä voittaessaan.
Tarkoitan sitä, että jos Iran pakottaa saudit yhteenottoon, -
molemmat kärsivät siitä, -
mutta Iranin talous on jo kulutettu loppuun.
Se yrittää salakuljettaa tankkereita pakotteiden kiertämiseksi.
Saudit menettäisivät paljon enemmän.
Taistelut aiheuttaisivat saudeille paljon suurempaa vahinkoa.
Saudi-Arabia on kuitenkin ostanut paljon aseita, -
ja se on teoriassa vahvempi.
Toisaalta se ei pysty voittamaan hutheja Jemenissä.
Saudit ovat siinäkin häviäjiä.
Heitä kritisoidaan.
Muhammad bin Salman on yrittänyt esiintyä maltillisena uudistajana, -
mutta hänen on ehkä muutettava sävyään Iranin suhteen.
Varsinkin, koska USA ei ole täysin sen tukena, -
vaan vihjaisee "vuosisadan diilin" mahdollisuudesta Iranin kanssa, -
uudesta ydinsopimuksesta, joka muuttaisi kaiken USA:n kannalta.
Saudien on seurattava perässä, koska he eivät pysty voittamaan Irania yksin.
Saanko kommentoida?
Putin on muuttanut pelin.
Hän vieraili juuri Saudi-Arabiassa yöpyen yhdessä kuninkaanpalatsissa.
Hän kävi myös Arabiemiraateissa.
Iranilaiset seuraavat näitä tapahtumia, -
ja Putinin mukaantulo muuttaa tilanteen.
Se ei estä Irania hyökkäämästä, mutta se tekee sen kalliimmaksi.
Putin tuli täyttämään Trumpin jättämää tyhjiötä.
En ole millään tavoin Trump-fani, -
mutta USA:lla on liuskeöljyä, eikä se tarvitse Saudi-Arabiaa.
Trumpin mielestä Lähi-itä, Israelia lukuun ottamatta, -
ei ole yhdenkään amerikkalaissotilaan arvoinen.
Meidän on vain totuttava siihen.
Haluaisin kysyä asiantuntijalta, miksei saudeilla ole asevelvollisuutta?
Se ei ole sotilasyhteiskunta.
Sekin vaikuttaa strategiseen tasapainoon.
Tietysti, mutta kysyisin teiltä, herra Oren: -
Venäjän osuus on tietysti tärkeä, -
ja Putin antoi mielenkiintoisia lausuntoja vierailunsa aikana, -
mutta historiallisesti Egypti ja Syyria ovat olleet ne maat, -
jotka ovat huolehtineet Saudi-Arabian turvallisuudesta.
Nyt Yhdysvallat on korvannut nämä nykyään heikot maat.
Yhdysvallat turvaa Saudi-Arabian edut, -
mutta ne ovat myös USA:n omia etuja.
Kun Saudi-Arabian öljylaitoksiin iskettiin, -
öljyn kuluttajahinnat nousivat koko maailmassa, -
myös Yhdysvalloissa.
Trump voikin nyt vedota siihen, -
että se vahingoittaa USA:n taloutta, joten jotain on tehtävä.
Tämä on perua kolonialistisista ajoista, -
jolloin britit hallitsivat tätä aluetta, -
ja Suezin kanava oli tärkein maantieteellinen tekijä.
Tärkeitä olivat myös kaksi niemimaata, Intian niemimaa, -
joka jaettiin myöhemmin Intiaan, Pakistaniin ja Bangladeshiin, -
sekä saudivaltainen Arabian niemimaa.
Siellä on kuitenkin myös Emiraatit, Bahrain, Oman ja Jemen.
Jemen oli arka kohta saudeille jo 1960-luvulla.
Nasserin Egypti yritti heikentää -
saudien, brittien ja salaisesti Israelinkin tukemia rojalisteja.
Amerikkalaiset tulivat brittien tilalle, mutta tärkeämpi muutos on -
saudien kansallisidentiteetin nousu öljy-yhtiöiden suhteen.
Aiemmin alaa hallitsivat "seitsemän sisarusta", seitsemän suuryhtiötä, -
joita johti arabialais-amerikkainen Aramco, ei siis Saudi Aramco.
Se muuttui vuoden 1973 öljykriisin aikaan.
Nyt saudeilla on uusi öljykriisi, kun heidän öljylaitoksiinsa hyökätään.
USA suunnitteli Iranista Persianlahden vartijaa 1970-luvulla.
Šaahi oli tietysti monarkki kuten saudikuningaskin, -
ja hänen oli tarkoitus turvata USA:n edut Persianlahdella.
Se tietysti muuttui Khomeinin vallankumouksen myötä.
Mysteeri on, miksei vallankumousta ole tapahtunut Saudi-Arabiassa.
Se vastaa osittain kysymykseen siitä, miksei siellä ole asevelvollisuutta.
Saudit eivät halua kaikkia armeijaan.
He haluavat jakaa sotavoimat armeijaan ja kansalliskaartiin, -
vaikka nykyään Muhammad bin Salman hallitsee molempia.
Saudihallinto pelkää sisäistä uhkaa enemmän kuin ulkoista.
Herra Wilner, herra Javedanfar puhui Venäjän merkityksestä.
Runsas vuosi sitten saudikuningas vieraili Moskovassa.
Se oli historiallinen vierailu, jolla oli suuri merkitys maiden suhteille.
Nyt näimme sotilasparaatit Putinin vieraillessa Saudi-Arabiassa -
ja Arabiemiirikunnissa, joka on Saudi-Arabian lähin liittolainen.
Onko Venäjä tulossa arabien öljymarkkinoille, -
vai onko tämä vain näytelmää, -
ja ylitettävänä on vielä paljon kuiluja?
Mailla on yhteisiä talousetuja, mutta jos tarkastellaan syvemmin -
Venäjän diplomaattista suhdetta Saudi-Arabiaan, -
se on myös viesti amerikkalaisille.
He viestivät olevansa valmiita lähestymään venäläisiä, -
kuten he tekivät myös Neuvostoliiton aikaan.
Saudit lähestyivät salaa Neuvostoliittoa -
painostaakseen USA:ta parempiin asekauppoihin -
sanoen: "On meillä tämäkin vaihtoehto."
Asiaa on siis katsottava siltäkin kannalta, -
että saudit yrittävät saada enemmän irti Yhdysvalloilta.
He käyttävät siis Venäjää painostuskeinona, -
kuten Egyptin ulkoministeri Sameh Shoukry sanoi: -
"Emme halua panna kaikkia munia samaan koriin."
Herra Javedanfar, sanoitte, että iranilaiset seuraavat tarkkaan -
Putinin jokaista askelta Saudi-Arabiassa ja Emiraateissa.
Käyttääkö Putin tätä hyväkseen suhteissaan Teheraniin?
Venäjä toimii nyt aktiivisesti myös Syyriassa -
Erdoganin invaasion jälkeen.
Erdogan ei ole enää vain Turkin ja Pohjois-Kyproksen presidentti, -
vaan myös Pohjois-Syyrian.
Hän on tekemisissä enemmän Putinin kuin Assadin kanssa.
Se lisää Putinin vaikutusmahdollisuuksia.
Iran pelkää olevansa tulevaisuudessa kiitollisuudenvelassa Venäjälle.
Ensin on kuitenkin nähtävä, miten käy ydinohjelmalle ja Syyrialle, -
mutta Iranin suurin uhka on nyt sisäinen.
Iran menettää 120 miljoonaa dollaria päivässä.
Se yrittää vain selvitä hengissä.
Suurimmat talousuhat ovat pakotteet ja korruptio.
Saudien suurin talousuhka on Tesla.
Mitä enemmän ihmisillä on sähköautoja, -
sitä vähemmän öljyä tarvitaan.
Saudit yrittävätkin ostaa Teslan osuuksia.
Olen huolissani Saudi-Arabian ihmisoikeuksista, -
mutta minusta kuningas Salman tekee hyvää työtä kaikkien kanssa -
talouden monipuolistamiseksi.
Iran sen sijaan on entistäkin eristyneempi.
Iranin talousnäkymät ovat synkät, mikä heikentää sen vaikutusvaltaa.
Israelia lukuun ottamatta -
minkään Lähi-idän maan ihmisoikeustilanne ei ole kehuttava.
Tohtori Boms, miten tarkkaan USA seuraa tilannetta, -
ja onko se huolissaan Venäjän ja Saudi-Arabian lähentymisestä?
Ja jos on, aikooko se puuttua siihen -
kuten se on puuttunut esimerkiksi Israelin ja Kiinan suhteisiin?
USA:n vaalikauden alkamista on kiinnostavaa seurata.
Johtava demokraattiehdokas Elizabeth Warren -
on samoilla linjoilla Trumpin kanssa sotilaiden kutsumisesta kotiin.
Republikaanien riveistä Trumpia kritisoidaan enemmän -
kurdien "pettämisestä".
Trumpin päätökset ovat ehkä olleet jossain määrin yllätys -
hänen omalle piirilleen -
ja ulkoministeriölle.
Hän on kuitenkin puhunut johdonmukaisesti -
USA:n lähdöstä Lähi-idästä.
Hänellä oli se viesti jo vuoden 2016 kampanjassaan, -
ja nyt hän toteuttaa sitä.
Hän sanoo: "Nämä eivät ole meidän sotiamme."
Se on vihje siitä, että muut voivat tulla täyttämään sen tyhjiön.
Venäjä ei ehkä ole huonoin vaihtoehto.
USA:lla on muita huolia.
Tietysti se seuraa tilannetta tarkkaan.
Se viestii johdonmukaisesti Lähi-idän toimijoille: -
"Teidän on löydettävä uusi suojelija."
Venäjä on valitettavasti paras ehdokas.
Kaikki yllättyivät siitä, että poliitikko täyttää lupauksensa.
Hän ei ole koskaan salaillut isolationistista ajatteluaan.
Herra Oren, keskittyisin nyt Israeliin.
Israelin lähentyminen -
Saudi-Arabian ja muiden "maltillisten "sunnimaiden kanssa -
on merkittävä muutos Iranin vastustamisen kannalta.
Parantaako Israel yhä suhteitaan Saudi-Arabiaan -
ja lobbaako se tiettyjen Lähi-idän maiden puolesta -
Washingtonissa ja Moskovassa?
Aina kun Trump puhuu isolationistisista pyrkimyksistään, -
hän jättää pois Israelin -
ja Saudi-Arabian.
Ja Jordanian.
Jordania on vain sivuhuomautus USA:n ulkopolitiikassa.
Israelilla on vankka tuki USA:ssa hallinnon ulkopuolella, -
mutta Saudi-Arabian on taisteltava tuen saamiseksi.
9/11-iskun 19 tekijästä 15 oli saudeja.
Ja aiemmin Khobar Towersin iskussa kuoli amerikkalaisia.
Sitten oli Khashoggin tapaus.
Aina jokin tapaus muistuttaa siitä, ettei Saudi-Arabia ole demokratia.
Kyseessä on tietysti myös USA:n kansallinen etu, -
ja joskus Israelinkin etu, kuten AWACSin tapauksessa vuonna 1981.
Presidentti Reagan oli hyvin Israel-myönteinen, -
mutta pakotti silti Israelin hyväksymään ne kaupat.
Israelin suhde Saudi-Arabiaan ja Persianlahden maihin -
muistuttaa sen suhdetta Jordaniaan ennen virallista rauhansopimusta.
Mailla oli yhteisiä turvallisuusetuja, eikä kukaan pitänyt palestiinalaisista.
Jordania ei kuitenkaan voinut tehdä rauhansopimusta -
ennen Oslon sopimusta.
Nytkin näillä mailla on yhteisiä etuja Iranin ja muiden ongelmien suhteen, -
mutta ne eivät normalisoi suhteitaan -
ilman rauhaa Israelin ja palestiinalaisten välillä.
Ohjelma on lopuillaan. Loppukommenttinne, olkaa hyvä!
Paljon riippuu siitä, -
uskooko Iran saudien pelotteeseen.
Tankkeri-isku oli Iranille yllätys.
Ja mitä tapahtuu, jos Gantzista tulee Israelin pääministeri, -
ja hän seuraa saudien rauhanaloitetta?
Sekin olisi takaisku Iranille.
Saudeilla on ristiriitainen suhde Israeliin.
Uhat ovat toisella puolen Persianlahtea, -
ja arabikevät on tuottanut jännitteitä ja vaikeuksia saudeille.
Niinpä saudit saattavat etsiä -
uusia mahdollisuuksia.
Ehkä Syyrian muuttuva tilanne lähentää näitä maita myös avoimesti.
Arabikevättä kuvailtiin ensin marssiksi Vapaudenpatsaan kuvia kantaen, -
mutta nyt se ei ole enää arabikevät, koska sitä johtavat Iran ja Turkki.
Vapaudenpatsas on vaihtunut Putiniin.
Tämä on Lähi-idän uutta todellisuutta, joka jatkuu vielä tulevina vuosina.
Onhan täällä "kevät", Turkin "Rauhan kevät".
Niin Turkki päätti nimetä operaationsa Syyriassa.
Israelille on hyvä, jos saudit ovat Iranin huomion keskipisteessä.
Israelin ei pidä olla alueellisen ja globaalin taistelun eturintamassa -
Iranin valtapyrkimyksiä ja ydinohjelmaa vastaan.
Ongelma on se, mitä tapahtuu Iranin saatua ydinpommin.
Erdogan on jo julistanut haluavansa ydinpommin, -
ja sen haluaa varmasti myös Saudi-Arabia.
Israel ei voi toimia sotilaallisesti näitä maita vastaan.
Saudi-Arabia on Iranin päävihollinen.
Iran ei silti ole julistanut tuhoavansa Saudi-Arabian, -
kuten se tällä viikolla jälleen julisti hävittävänsä "sionistit" Lähi-idästä, -
tarkoittaen Israelia.
Mitä on edessä?
Iran hyötyy Syyrian tapahtumista.
Israel luuli jo olevansa niskan päällä Syyriassa, -
mutta siihen voi tulla takaisku.
On odotettava Israelin uutta hallitusta.
Ehkä Iranin kanssa yritetään jopa keskustella.
Kiitos, herra Javedanfar, herra Oren, herra Wilner ja tohtori Boms!
Kiitos katsojillekin, näkemiin ensi kertaan!
Suomennos: Hannele Lehtoranta