STUDIO JERUSALEM
Shalom och välkommen till Studio Jerusalem.
Jag heter Erin Viner och är dagens värd.
Israels finansdepartement förutspår att landets tillväxt bromsar in -
med 1-2 procent från höga 5 procent under första kvartalet 2019.
För första halvåret beräknas tillväxten bli mellan 3,2 och 3,4 procent -
vilket är högre än i många andra länder -
men arbetslösheten har även ökat något de senaste månaderna -
och statsskulden växer då exporten minskar på grund av -
en allt starkare shekel som blivit en av världens starkaste valutor i år.
För att diskutera Israels ekonomiska stabilitet och utmaningar gästas vi -
av herr Dror Strum, som leder Israels institut för ekonomisk planering, -
Himlen TV7:s analytiker Amir Oren och professor Eytan Sheshinski -
som är forskare vid Centrum för styrning och ekonomi, välkomna.
Herr Strom, de senaste dagarna har vi hört om en stor händelse, -
bildandet av en ny bank i Israel för första gången på 50 år.
Vill du utveckla vad det innebär?
- Israels marknader lider av hög koncentration inom många sektorer.
En av de viktigaste är finanssektorn som har kontrollerats av fem aktörer -
och ett duopol av två banker som har mer än 70 procent av marknaden.
- Vilka två? - Hapoalim och Leumi.
Vi brukar kalla dem HapoaLeumi, ett smeknamn på detta duopol.
På 49 år har ingen ny bank etablerats för att konkurrera med dessa två.
Men häromdagen, efter att en stor reform genomfördes för två år sedan -
har vi nu glädjen att få en ny bank, ägd av två hightech-entreprenörer.
- Intressant. - De är från Checkpoint och Mobileye.
Det är två mycket starka företag -
och därför hoppas vi att detta ska öka konkurrensen.
- Vad ska den nya banken heta? - Den har inte något namn än.
Den har flera smeknamn men det är 18 månader kvar tills de öppnar -
så de har gott om tid på sig att bestämma ett namn.
Låt oss ta upp det politiska läget nu och hur det påverkar ekonomin.
Påverkar det spända läget i Persiska viken Israel, professorn?
- Hela världen påverkas av det eftersom Gulfen står för en stor del -
av världens oljeproduktion och händelserna nyligen i Saudiarabien -
kommer att minska tillgången med 5 procent vilket inte är försumbart -
även om president Trump sade att USA tänker kompensera -
för det genom sina reservlager. Så det kommer att påverka världen.
Ihop med Irans politik i Mellanöstern skapar det ovisshet för Israels del.
Vi tar inte olja därifrån men vi påverkas av det som händer i världen.
- Betyder de stora undervattens- tillgångarna i Medelhavet att -
Israel en dag kan bli självförsörjande på energi?
- Ja, vi har runt en biljon kubikmeter dokumenterade gastillgångar -
på djupt vatten och det räcker gott och väl, -
Israel konsumerar ungefär 20 miljarder kubikmeter om året -
och vi talar även om export men frågan är vart Israel kan exportera, -
vad som är bäst. Det finns redan vissa överenskommelser med -
Egypten om att kyla ner gasen till flytande tillstånd och sälja den.
Där finns redan överenskommelser.
- Kommer detta bara gynna ägarna eller kommer det även -
sippra ner till israeliska konsumenter?
- Frågan är nog bara hur mycket som kommer att sippra ner.
Det finns förstås ett stort företag som upptäckte fältet och kontrollerar det -
men vi har en nationell fond som tar en stor del av vinsten tack vare -
Eytans uppdrag som ledare för en kommission som drev igenom -
en reform i beskattningen av detta och en stor del av vinsten -
går till staten så detta kommer verkligen att gynna medborgarna.
- Vi har två ekonomiexperter här så min infallsvinkel blir enklare -
och ställer frågan om Israel är, och då överdriver jag givetvis, -
ett rikt land med fattiga invånare?
För det råder en diskrepans mellan ekonomin på makro- och mikronivå.
Enligt alla ekonomiska indikatorer har Israel haft en stark utveckling -
de senaste tio åren, sedan finanskrisen 2008-2009.
Och det har kommit många till del, vi ser att levnadsstandarden har stigit.
Men de yngre är missnöjda med att de inte kan skaffa sig bostäder -
därför att de har blivit för dyra och märkligt nog -
har det inte alls stått i fokus under de två senaste valrörelserna.
En del politiker trodde felaktigt att de kunde vinna väljare -
genom att lyfta detta men det gav dem ingen framgång -
så det är inte alltid ett missnöje faktiskt syns i valresultatet.
- Viktigt påpekande. Herr Strum... - Får jag kommentera?
- Javisst. - Frågan om medborgarna tjänar -
något på landets tillgångar och där tycker jag att vi på sistone -
har en positiv utveckling där vi börjar se verklig konkurrens mellan...
För vi har haft monopol, där Tamar i princip stått för hela Israels behov.
- Naturgasfickan Tamar under vattnet? - Ja, Tamar är ena fältet i Medelhavet.
Tamar har varit enda källan som levererat till alla energiföretag.
- Men nu börjar gasfältet Leviathan leverera och fast de delvis har -
samma ägare börjar de ändå konkurrera med varandra -
och konsumentpriserna sjunker och vi läser om hur de lyckas -
ta olika kontrakt ifrån varandra och det är en underbar utveckling.
- Mycket välkommet. - Men kol är ännu den största -
energikällan totalt sett, över 60 procent.
Men med tiden kommer gasen ersätta kolet.
Nu byter vi riktning. Dror, du är som sagt ordförande i Israels institut för -
ekonomisk planering, en tankesmedja som vill verka för att förvandla -
Israels ekonomi till en marknads- ekonomi med fri konkurrens.
Jag vill ta upp utländska direkt- investeringar i Israel (FDI).
Premiärminister Netanjahu sköt upp flera voteringar i säkerhetsrådet -
som gällde skapandet av en mekanism som skulle övervaka -
utländska investeringar i Israel. Jag bör här också nämna -
förre generaldirektören för Israels konkurrensverk som har en aktiv roll.
Anser du att mekanismen bör skapas?
Det korta svaret är ja, även om vi samtidigt ur konkurrensperspektiv -
skulle vilja ha så många investerare som möjligt som kommer till Israel -
så är det en känslig fråga för en del av dessa nya aktörer -
som kommer från vissa länder spelar inte efter samma regler -
för de styrs inte alltid bara av vinst- intressen så det handlar inte om -
verklig, ren konkurrens utan om andra saker. Så det korta svaret är ja, -
vi välkomnar nya investerare men vi behöver också en mekanism -
som agerar utifrån Israels säkerhetsperspektiv och granskar -
vilka dessa nya aktörer egentligen är.
- Som Dror säger är detta en mycket känslig fråga -
i förhållandet Israel-USA-Kina.
- Exakt, det ska vi ta upp nu. Vill du utveckla vidare?
Ja. Kinas ekonomi växer snabbt och är kanske större än USA:s -
om 10-15 år och Israel har välkomnat kinesiska investeringar i landet.
Många pågående infrastruktur- projekt byggs av kineser.
- Här kommer lite siffror. Kinas import av israeliska varor utom diamanter -
ökade 50 procent förra året till 4,7 miljarder dollar.
Statligt ägda kinesiska företag har investerat minst 20 miljarder dollar -
i israelisk infrastruktur, bland annat hamnar, tunnlar och -
och en lättare typ av järnväg och detta har väckt USA:s irritation.
- Det kommer inte bli någon öppen konflikt för Israel kommer lyda USA.
De centrala orden är "statligt ägda kinesiska" företag.
- Ja. - Även om de formellt sett inte ägs -
av staten är det ändå partiet eller staten som styr -
eftersom företagen måste lyda order uppifrån.
Vi hör en del konstiga argument i Israel, till exempel svarade -
en mycket högt uppsatt amiral på frågan om hans åsikt om -
att Kina bygger och kanske äger en hamn i Haifa: -
"Det har jag inga problem med. De kommer aldrig strejka.
Våra fackföreningar i Israel är för mig ett större hot än Kina."
Men när USA har flottor på besök i Haifa vill de inte ha kineserna där.
- USA ger skarpa varningar. Förre säkerhetsrådgivaren John Bolton -
varnade att Israel måste begränsa kinesiska investeringar -
annars skadas relationen mellan USA och Israel.
Samma sak sade energiminister Rick Perry i juni.
USA:s senat har uttryckt stor oro över Kinas kontroll över viktiga hamnar här.
- Det är farligt att stöta sig med Kina. - Exakt.
Israel går en balansgång och vill inte utmana sin starka stöttare USA -
men välkomna utländska investerare. USA är förstås oroliga för -
säkerhetsläckor och att underrättelser ska nå Kina, av skäl som du nämnde.
Nämligen att kinesiska företag alltid styrs av staten. Betyder det att...
- Problemet är att Israel inte har en ordentlig strategisk doktrin.
Israel improviserar. I USA när en ny president tillträder -
genomför administrationen ett mycket omfattande arbete för att gemensamt -
producera ett nationellt säkerhets- dokument. Trumps administration -
har i sitt dokument pekat ut Kina och Ryssland som "likar och rivaler."
De är likar till USA, är aktörer på en högre nivå än Nordkorea, Iran -
och terroristorganisationerna och dessa ord är nyckeln till allt.
Om ett land hjälper Kina, även indirekt, hjälper de USA:s fiende.
Därför kommer Israel i slutändan följa USA:s direktiv, inte Kinas.
- Det är i så fall inte första gången, eller hur?
- Det stämmer. Vi såg vad som hände med en jätte som Huawei -
som förbjöds av USA att konkurrera på marknaden där.
- Just det. - De måste nu sälja vissa delar.
Det är tufft. Vi rör oss bland jättar och Israel gör bäst i att ligga lågt.
- Men att skapa en FDI-mekanism riktar sig inte specifikt mot Kina.
- Inte enbart. - Det blir en reglerande mekanism -
som granskar alla utländska aktörer och att frågan om Kina aktualiserats -
blir bara en ursäkt för att införa det som vi borde gjort för längesedan.
- För många år sedan när det israeliska telekomföretaget Bezeq -
var på väg att säljas till brittiska företaget Cable & Wireless -
förbjöd staten att aktiemajoriteten skulle finnas hos någon i utlandet.
Det finns strategiska hänsyn, även relaterat till andra försvarsaspekter -
som Israel vill hålla hemliga även om man vill sälja ut delar av företaget.
Det liknar det som hände 2000 med projektet Phalcon.
Israel ville sälja delar av varnings- och radarsystemet Phalcon till Kina -
och då hotade USA att dra in 2,8 miljarder dollar i stöd till Israel -
om Israel inte backade ur affären. Israel vek sig för påtryckningarna -
och betalade 350 miljoner dollar i böter till Kina.
- Försvarsministern tvingades avgå för sin roll i det senare.
- Verkligen? - Ja. Problemet är Israel-bilden i USA.
Bilden att Israel både får hjälp från USA och samtidigt försöker tjäna -
lite extra på sidan om, att Israel inte håller sig till spelreglerna.
USA:s oro är att den teknologi som de säljer eller ger till Israel -
till slut ska hamna i kinesernas händer för att sedan vändas emot USA.
Att amerikanska soldater dör därför att Israel sålde amerikansk teknologi -
även om Kina bara kom åt tekniken genom omvänd produktutveckling.
Poängen är ändå att Israel skor sig på tekniken medan USA:s soldater dör.
Israel fick arbeta hårt för att övertyga USA:s försvarsdepartement att det -
inte var så. Det gällde inte bara Phalcon utan även Popeye-robotarna.
- Jag vill flika in att även om det är lätt att bara nämna säkerhetsfrågor -
handlar det även om nationella infrastrukturer och tillgångar.
För 10 år sedan ville ett kanadensiskt företag köpa våra saltanläggningar -
i Döda havet och staten stoppade även den affären.
Så vi har en historia av att neka stora utländska aktörer att ta över -
Israels infrastruktur och tillgångar.
- När det nu byggs tunnelbana i Tel Aviv finns det folk som tror -
att det blir som i en film: eftersom den är byggd av Kina -
och kontrollmekanismen kommer att finnas i Beijing -
så kan tunnelbanan stängas av med bara en knapptryckning i Kina.
Det är nog lite överdrivet men det visar att man har vissa farhågor.
- Absolut. Likaså avtalet 2014 om att Kina ska bygga en transportjärnväg.
Den ska gå från en viktig hamn i Röda havet och hela vägen över -
till Medelhavet, inte sant? Ashdod och Ashkelon, båda två?
- Visst är det en viktig infrastruktur? - Den ingår i Kinas vision om att -
blåsa liv i den gamla Sidenvägen och Israel har inga problem med det -
men de som betonar att Kina utmanar USA om förstaplatsen i världen -
oroar sig för att även om det nu ser ut att vara ett välvilligt projekt -
kan det i framtiden visa sig vara mycket fientligt.
För FDI-mekanismen gav Netanjahu nationella säkerhetsrådgivaren -
Meir Ben Shabbat i uppdrag att ta fram ett förslag efter att ha rådgjort -
med Israels ambassadör till USA Ron Dermer -
och med tjänstemän från både finans- och utrikesdepartementen.
Vet vi något mer om detta?
- Jag vet inget om vad som sagts där. Jag har inte hört något alls.
- Det var bara spel för gallerierna för att fördröja det till efter valet -
och kunna säga till Washington att det är skälet till att de inte fått svar än.
Det finns inget av substans än i de där samtalen.
- Varsågod. - Apropå strategiska sektorer -
har Israel historiskt i finanssektorn inte velat tillåta utländska aktörer -
att gå in på till exempel pensionsmarknaden eller annat -
som försäkringsmarknaden för dessa sektorer påverkar hela ekonomin -
om det blir en kris. Så Israel har goda skäl att vara på sin vakt.
Den politiska turbulensen nu med en interimsregering och -
två val i tät följd med risk för ett tredje fast ingen vill tänka på det -
har det påverkat investerarnas syn på Israel eller ekonomin på andra sätt?
Det är vår bästa regering någonsin. De har inte gjort någonting.
- Inget dåligt. - Precis, de gjorde inga misstag -
inga investeringar som slog fel, det kan fortsätta så här.
- Det fanns ett skämt om Judiska byrån (JA) när folk ifrågasatte -
om den verkligen behövde finnas kvar längre.
- Nästan som en myndighet. - Jag föreslog att de skulle stänga -
byrån en månad och om det inte blev några protester -
kunde de hålla stängt en månad till och så vidare.
- När jag hade statlig tjänst brukade vi skämta att när ministrarna är -
mitt i en valrörelse ska man passa på att föreslå och genomföra reformer.
Det fungerar verkligen. - Ett vist råd.
- Som i "Javisst, herr minister." - Ja, och det fungerar.
- För att bli allvarliga igen, hur stort orosmoln är statsskulden?
Vi nämnde den i början. I slutet av 2018 uppgick den till -
220,5 miljarder dollar vilket var en ökning på 5,5 procent mot 2017.
- Det är bara pengar, Erin. - Du är inte orolig?
Vi journalister har ju dåligt betalt men kolumnisterna -
- De där stora talen... - Är du orolig?
- Ja, lite. Inte för att skulden ökar i sig för vi har haft denna nivå förut.
- Budgetunderskottet är 10,8 miljarder. - Men vi ser alltid över längre tid.
Och över tid ligger vi på ungefär samma nivå om vi ser till 5-7 år.
Så ett större budgetunderskott är inte i sig ett orosmoln, men orsakerna.
För vad jag kan se beror det inte på att vi har byggt något nytt -
eller expanderat våra marknader utan på att man gav vissa sektorer -
"presenter" före valet och det påminner tyvärr om gångna tider.
- Det finns ingen konsekvent politik. Om vi till exempel tar detta med -
att lämna kärnavtalet med Iran så ägnade Netanjahu mycket kraft -
åt att övertala Trumps administration att upphäva -
det som president Obama och de andra länderna i JCPOA gjorde.
Om detta är Israels politik måste den få vissa konsekvenser.
Den måste till exempel leda till en större försvarsbudget.
Det ville inte Israels militär ha förut. De hade äntligen kommit in i -
en bra planeringscykel för satsningar och budgetering men nu har allt det -
ställts på ända, och om man ändå ökar försvarsbudgeten kan man inte -
samtidigt öka kostnaderna för välfärd eller infrastruktur. Allt är i otakt.
Om det nu skulle bli en nationell samlingsregering efter det här valet -
kan de kanske enas om en förnuftig politik för ekonomi och säkerhet.
Vill man få utdelning i form av fred handlar det inte bara -
om konkreta konsekvenser som lugn i landet och mindre blodspillan -
utan den kommer även få ekonomiska konsekvenser.
Tack. Detta leder mig till nästa fråga: Professor, vad tror du blir -
den största utmaningen för finans- departementet i nästa regering?
- Du har nämnt underskottet, det måste åtgärdas.
- Hur då? - Många tror på skattehöjningar.
- Denna universallösning... - Tja, ibland måste det göras.
Å andra sidan är det inte heller optimalt att skära i utgifterna.
Som sagt, en samlingsregering som är stabil och har absolut majoritet -
och inte är beroende av ett fåtal Knesset-ledamöter kan kanske -
genomföra de reformer som behövs. Viktigast är infrastruktur, -
reformer på finansmarknaden och så frågor om elförsörjning -
och naturtillgångar. Det är de stora utmaningarna. Och pensionerna.
En allt högre förväntad livslängd. Att sänka välfärdsutbetalningarna.
Det kommer att bero mycket på regeringens sammansättning.
Blir den välfärdsfokuserad eller inte?
- Låt mig utveckla detta om förväntad livslängd.
Israel är nummer tio i världen i fråga om förväntad livslängd och -
bland dem som ligger före oss finns Monaco, Hong Kong och Singapore.
Men av stora, fullt utvecklade stater är det bara Japan som ligger högre.
- Vad tror du det beror på? - Livet är bra här. Härligt väder.
Vackra kvinnor. Kvinnors medellivslängd här är 84 år.
- Jag såg en rapport där 87 procent av äldre är mycket nöjda med livet här.
Visst är det intressant? Det är en väldigt hög siffra.
Myntets baksida är det Eytan nämnde, vi behöver mer pensionspengar -
över längre tid och bördan som läggs på de unga blir större.
Statistiskt sett kommer alla israeler som föds i år leva fram till år 2100.
Den förväntade medellivslängden är nästan 83 år.
Adderar du det antalet år till 2019 hamnar du förbi 2100.
- Du är nog ekonom, så bra på siffror.
- Nej, men jag tänkte vara där och se om ekonomerna hade rätt.
Jag är inte säker på att det vore en välsignelse.
Nej, precis. Experterna säger att det som egentligen ökat -
inte är tiden av aktivt liv utan bara tiden av ålderdom.
Herr Strum, vill du tillägga något?
- Ja, två saker. - Varsågod.
Det återknyter till vad Amir sade och det gäller diskrepansen mellan -
Israels ekonomiska framgångar och individers levnadsstandard.
Vi ska minnas att Israel är inne i en lång process av att -
gå från en hårt centralstyrd ekonomi till en fri marknadsekonomi.
Det påverkar oss. Vi har så många monopol, sektorer utan konkurrens, -
vilket gör att levnadskostnaderna är relativt höga -
och det blir en tung börda för de unga.
Men fokuserar vi på utvecklingen ser vi ändå att konkurrensen ökar -
och i vissa sektorer som inom telekom och finans ser vi sjunkande priser.
Så det finns hopp för de unga det är viktigt.
- Men inkomstfördelningen behöver bli bättre. 20 procent av befolkningen -
lever under fattigdomsgränsen. Så livet är bra för dem som har råd.
Men för många israeler är livet inte tillräckligt bra än.
- Men vi ser ändå... - Nästa sak jag ville ta upp handlar -
om själva kärnan i det israeliska samhället, och det är solidariteten.
Den stora tillgång som hjälpt oss att överleva alla hårda år -
är solidariteten och jag tror att det vi ser är sprickor i solidariteten -
mellan olika skikt och grupper i samhället och de skiljelinjerna -
mellan olika sektorer tror jag är den största utmaningen.
- Tyvärr är tiden ute men vilket bra slutord.
Herr Strum, herr Oren och professor Sheshinski, tack att ni alla kom hit.
Tack även till våra tittare. Mitt namn är Erin Viner.
God kväll och vi ses igen nästa gång.
Vill du stödja arbetet med Studio Jerusalem sänd då ditt stöd till:
I Sverige Mottagare: Korsets stöd rf
Swish: 123 677 9300 BG: 760-2014
I Finland Mottagare: Ristin Tuki ry
Konto: FI40 1112 3000 3427 89 Referens: 8507
Översättning: Cecilia Kärnbo Himlen TV7