Tere tulemast saatesse!
Olen Erin Viner. Asendan Jonathani.
Iisraeli Rahandusministeerium
ennustab märkimisväärset majanduskasvu aeglustumist
1-2 % võrra, millele eelnes kiire 5 % kasv I kvartalis.
Iisraeli prognoositav majanduskasv I poolaastal on 3,2-3,4 %,
mis on tervem kui paljudes teistes riikides.
Kuid viimastel kuudel on veidi kasvanud töötus.
Eelarvedefitsiit kasvab, kuna eksport on raskendatud tugeva seekli tõttu.
Kasvu tõttu USD suhtes on seekel üks maailma tugevamaid valuutasid.
Iisraeli majanduse stabiilsust ja väljakutseid arutavad stuudios
Dror Strum, Iisraeli Majandus- planeerimise Instituudi juht,
TV7 analüütik Amir Oren
ja prof Eytan Sheshinski, Valitsemis- ja Majanduskeskuse vanemteadur.
Alustame teist, hr Strum, sest hiljuti toimus oluline sündmus.
Pärast 50-aastast vaheaega loodi Iisraelis uus pank.
Kas võiksite selgitada selle tähtsust ja mõjusid?
Iisraeli turg kannatab mitmes sektoris tõsise kontsentratsiooni all.
Üks olulisemaid neist on finantsturg.
Meid on kontrollinud viis panka.
Kahe suurpanga duopol kontrollib rohkem kui 70 % turust.
Millised kaks?
HaPoalim ja Leumi.
Neile on antud hüüdnimeks Poaleumi.
49 aasta jooksul pole tulnud turule
nende kahega konkureerima ühtki uut panka.
Viimastel päevadel, pärast reforme viimase kahe aasta jooksul,
õnnitleb meid nüüd uus pank,
mida kontrollivad kaks kõrgtehnoloogiaettevõtjat
Checkpointist ja MobilEye'st.
Need on kaks tugevat high-tech firmat
ja loodame neist konkuretsis head vilja.
Mis uuele pangale nimeks saab?
Esialgu on tal vaid mõned hüüdnimed.
Ametliku avamiseni on neil vaja veel 18 kuud tööd teha.
Neil on veel aega nime üle otsustada.
Räägime nüüd praegusest poliitilisest kontekstist
ja vaatame, kuidas see Iisraeli majandust mõjutab.
Kas praegused pinged Pärsia lahel mõjutavad Iisraeli, professor?
See mõjutab kogu maailma.
Pärsia või Araabia lahe kaudu kulgeb
suur osa maailma naftavarudest.
Sealsed pinged ja sündmused Saudi Araabias,
kus naftavarustus langes 5 % võrra, on märkimisväärne vähenemine,
kuigi president Trump lubas täita selle USA kriisivarudest.
Sellel on kindlasti mõju, nagu on ka Iraani poliitikal Lähis-Idas.
See tekitab Iisraeli jaoks rohkesti ebakindlust.
Meie varud ei tule sellest allikast, kuid maailm mõjutab meid kaudselt.
Kas Vahemere merealused varud tähendavad,
et Iisrael võib kunagi energia vallas sõltumatuseni jõuda?
Jah. Meie tõestatud gaasivarud
ulatuvad süvavetes umbes triljoni kuupmeetrini.
Seda on täiesti piisavalt.
Iisrael tarbib igaaastaselt umbes 20 miljardit kuupmeetrit.
Räägime juba ekspordist.
Iisraeli jaoks on problemaatiline, kuhu eksportida ja kui palju.
Meil on juba kokkulepe Egiptusega gaasi vedeldamise suhtes.
Gaasi võib transportida algvormis või vedelal kujul.
Seda võib jahutada ja vedelikuks muuta.
Iisraelil on juba kokkuleppeid.
Kas kasum läheb vaid firmaomanikele
või jõuab midagi sellest ka Iisraeli tarbijani?
Küsimus pole selles, kas jõuab, vaid mil määral see tarbijani jõuab?
Gaasileide kontrollib suurfirma,
kuid meil on suveräänne fond, kes võtab suure osa kasumist,
tänu Eytani eemisele töökohale.
Ta viis ellu vastavaid maksureforme
ja suur osa kasumist läheb valitsusele,
nii et kasu saavad ka iisraellased.
Stuudios on kaks suurt eksperti.
Püüan asju lihtsamalt vaadelda.
Püüan vaadata, ja loomulikult ma liialdan,
kas Iisrael on rikas maa, kus elavad vaesed inimesed.
Makro- ja mikrotasandi vahel eksisteerib lõhe.
Kõigi majandusnäitajate järgi
on Iisraelil läinud fantastiliselt
viimased kümme aastat,
alates 2008.-2009. a kriisist.
Paljud on sellest kasu lõiganud.
Seda näeb paranevas elustandardis.
Noorem põlvkond kaebab, et ei leia piisavalt eluasemeid
või ei saa piisavalt raha, et eluaset osta.
Kummalisel kombel
pole see leidnud erilist kajastust viimase kahe valimiskampaania vältel.
Mõned poliitikud uskusid ekslikult,
et leiavad valijate juures soosingut, kui sellest räägivad,
kuid edutult.
Inimeste jutud ja valimiskäitumine pole täiesti sünkroonis.
- Hea tähelepanek.
Hr Strum, juhite ... - Kas tohib kommenteerida? - Jah.
Kas iisraellased ka kasu saavad?
Arvan, et viimastel päevadel
oleme näinud positiivset arengut konkurentsis.
Meil oli monopol. Tamar täidab praegu kõik Iisraeli vajadused.
Tamari veealune gaasiväli.
See täidab nii Iisraeli Elektrifirma kui erafirmade vajadused.
Kuid Leviathan hakkab järgi jõudma.
Omanikeringis on mõningaid kattumisi,
kuid nad hakkasid konkureerima ja hind langeb.
Ajalehed on täis lugusid, kuidas nad teineteise nina alt lepinguid haaravad.
Minu meelest on see vahva areng. - Väga teretulnud.
Hetkel on peamiseks energiaallikaks siiski kivisüsi,
mis moodustab üle 60 %. Aja jooksul sööb gaas selle muidugi välja.
Muudame veidi suunda. Juhite Iisraeli Majandusplaneerimise Instituuti.
See on mittetulundusmõttekoda,
mis tegeleb Iisraeli turu muutmisega konkurentsivõimeliseks vabaturuks.
Tahaksin rääkida OVIst Iisraelis ehk otsestest välisinvesteeringutest.
Peaminister lükkas julgeoleku- kabinetis edasi mitu hääletust
mehhanismi loomiseks,
mis jälgiks teiste riikide investeeringuid Iisraelis.
Olete ka Iisraeli Monopolidevastase Ameti endine juht, mis võib aidata.
Kas selline mehhanism on vajalik?
Lühike vastus on jah.
Kuigi konkurentsi mõttes oleks hea,
et Iisraeli tuleks nii palju mängijaid, kui vähegi lubada suudame.
Kuid siin on üks õrn asjaolu.
Mõned uued võistlejad teatud riikidest ei mängi samal väljal.
Ja kui nad ei mängi samal väljal, võivad neid kontrollida muud huvid,
mis ei lähtu puhtast konkurentsist.
Lühivastus on jah. Tervitame uusi mängijaid,
kuid vajame ka mehhanismi, mida valitseb siiras julgeolekuhuvi
seoses uute mängijate loomusega.
Nagu Dror mainis,
on see väga delikaatne küsimus Iisraeli-USA-Hiina kolmnurgas.
Täpselt. Just seda tahamegi käsitleda. Kas soovite täpsustada? - Jah.
Hiina majandus kasvab kiiresti
ja võib USAst 10-15 aasta jooksul ettegi jõuda.
Iisrael tervitas Hiina investeeringuid.
Mitmed taristuprojektid valmivad Hiina töötajate abil.
Esitan mõned andmed.
Iisraeli kaupade import Hiina poolt, mis ei hõlma teemante,
kasvas mullu 50 %, 24,7 miljardi dollarini.
Riigifirmad on investeerinud vähemalt 20 mlrd USD
Iisraeli taristuprojektidesse,
kuhu kuuluvad meresadamad, tunnelid ja trammisüsteem,
mis viib ilmselt suure vastasseisuni Jeruusalemma ja Washingtoni vahel.
Vastasseisu ei tule, sest Iisrael alistub USA korraldustele.
Kuid kasutasid olulist sõna "riigifirmad".
Isegi kui firmat ei juhi riik, kontrollib seda partei või riik.
Sest Hiinas tuleb teha, mida kästakse.
Iisraellastelt kuuleb veidraid argumente.
Kõrgelt Iisraeli Mereväe admiralilt
küsiti hiinlaste ehitatava sadama kohta Haifas.
Ta vastas: "Mulle sobib. Seal ei tule mingeid streike.
Minu jaoks on suuremaks ohuks ametiühingud kui Hiina."
Aga Haifat külastav USA 6. laevastik
ei taha mingeid hiinlasi näha.
Nad kujutavad ohtu. Mainiksin,
et USA endine julgeolekunõunik John Bolton hoiatas Iisraeli.
Ta õhutas piirama Hiina investeeringuid
ja hoiatas, et see kahjustab USA-Iisraeli suhteid.
Sama tegi ka hiljuti siin käinud energiaminister Rick Perry.
Juunis avaldas USA Senat tõsist julgeolekumuret
seoses Hiina peatse kontrolliga Iisraeli võtmesadamas.
Kuid sa riskid Hiina solvamisega. - Täpselt.
Iisrael püüab balansseerida väga pingul nööril -
mitte ärritada üht oma tugevaimat toetajat USAd,
kuid tervitada välisinvesteeringuid.
USA muretseb hiinlaste puhul julgeoleku- ja luurelekete pärast
seoses sellega, mida mainisite -
kuigi nad on Hiina firmad, kontrollib neid siiski valitsus.
Probleem on selles, et Iisraelil pole strateegilist doktriini
Ta improviseerib.
Kui USAs astub ametisse uus president,
koostab uue valitsuse meeskond põhjaliku töö järel
riikliku julgeoleku strateegia.
Trumpi valitsuse vastav dokument
mainib peamiste lähirivaalidena Venemaad ja Hiinat.
Nad on tähtsamad kui Põhja-Korea, Iraan ja terrorirühmitused.
Sellest juhindutakse kõiges.
"Kui aitad Hiinat, kasvõi kaudselt, aitad meie vastaseid või vaenlasi.
Seepärast peab Iisrael lõpuks
täitma siiski Washingtoni, mitte Pekingi palvet.
See pole vist esimene selline juhtum.
Jah. Nägite, mis juhtus sellise hiiuga nagu Huawei,
kelle USA oma turul keelustas.
Nad peavad mõned harud maha müüma. See on raske teema.
Hiiglaste seltskonnas peame meie madalat profiili hoidma.
Aga OVI-mehhanism pole otseselt otseselt Hiina vastu suunatud. - Jah.
See on seadusandlik mehhanism, mis tegeleb kõigi välisinvestoritega.
Praegu tõstatatud Hiina argument on vaid ettekääne mehhanismile,
mis oleks tulnud juba ammu luua.
Mõne aastakümne eest
taheti müüa Iisraeli sidefirmat Bezeq Briti firmale Cable&Wireless.
Valitsus oli vastu sellele,
et kontrolliv aktsiapakett kuuluks mis tahes välismaisele üksusele,
seoses strateegiliste murede ja teiste kaitseplaanidega.
Viimased jätab Iisrael enda teada.
Ka siis, kui tahetakse müüa korporatsiooni osi.
Umbes sama juhtus 2000. a ka Phalconiga,
kui Iisrael tahtis saata Pekingisse Phalconi radarihoiatussüsteemi osi.
Kui ma ei eksi, siis USA ähvardas kärpida abiraha 2,8 mlrd USD võrra,
kui Iisrael tehingust ei loobu. Iisrael andis USA survele järele
ja pidi maksma Hiinale 350 mln USD kompensatsiooni.
Kaitseministeeriumi kantsler Amos Yaron
maksis selle eest oma ametikohaga. - Kas tõesti? - Jah.
Probleemiks on Iisraeli maine USAs.
Ta saab USAlt abi,
kuid püüab kõrvalt mingit kasu saada
ega mängi ausat, reeglitepärast mängu.
Ameeriklased kardavad,
et mis iganes tehnoloogiat nad Iisraelile annavad või müüvad,
jõuab see lõpuks hiinlaste kätte ja suunatakse nende endi vastu.
Ameerika sõdurid surevad, sest Iisrael müüs USA tehnoloogiat.
Pole tähtis, isegi kui seda ei saadud otseselt pöördprojekteerimisega,
sest Iisrael saab sellest kasu ja Ameerika sõdurid surevad.
Iisrael pidi USA kaitseministeeriumi pikalt veenma, et see pole nii.
Asi polnud vaid Phalconis, vaid ka õhk-maa tüüpi Popeye raketis.
Tahaksin midagi lisada. Peame meeles pidama,
et kuigi tekib kiusatus rääkida üksnes julgeolekuküsimustest,
puudutab see ka riiklikku infrastruktuuri.
Või riigi maavarasid.
Näiteks mõne aasta eest tahtis Kanada Potash Corporation
osta Surnumere ääres Iisraeli tehast ja valitsus keelustas ka selle.
Nii et oleme ennegi ära öelnud välismaistele suurfirmadele,
kes on tahtnud üle võtta meie riiklikku taristut või maavarasid.
Nüüd kui Tel Avivi ehitatakse metroosüstemi,
on tekkinud mõned populaarsed hirmud ja ulmelood.
Kuna seda ehitavad hiinlased ja kontrollmehhanism asub Pekingis,
võivad nad ühe nupuvajutusega välja lülitada
kogu Tel Avivi transpordi.
See on küll liialdus, kuid see peegeldab reaalseid muresid.
Ja 2014. a pidi Hiina ehitama kaubaraudtee
Eilatist Punase mere ääres kuni Vahemereni,
nii Ashdodi kui Ashkeloni sadamateni.
See on olulise tähtsusega taristu.
See on osa projektist "Üks tee, üks vöö",
nagu hiinlased vana Siiditeed nimetavad.
Iisraelil sellega probleemi pole,
kuid need, kes peavad hiinlasi Ameerika konkurendiks
esikoha pärast maailmas, kardavad,
et kuigi hetkel näib asi healoomuline,
võib see pahatahtlikuks muutuda.
Rääkides otseinvesteeringute mehhanismist
siis peaminister Netanyahu palus julgeolekunõunik Meir Ben-Shabbatil
visandada ettepanek
pärast konsultatsioone Iisraeli USA suursaadiku Dermeri
ning rahandus- ja välisministeeriumi ametnikega.
Mida me selle plaani kohta teame?
Mina küll ei tea, mis seal juhtus. Ma pole kuulnud.
Seda tehti vormitäiteks, et lükata see edasi valimistejärgsesse aega
ja anda Washingtonile põhjendus, miks seni veel tulemusi pole.
Midagi olulist need konsultatsioonid seni andnud pole.
Mainiksin veel strateegilisi sektoreid.
Ka minevikus on esinenud vastuseisu, näiteks rahandussektoris,
välisinvestorite tulekule pensioni- ja kindlustusturule.
Kõik need sektorid mõjutavad nurjumise korral tervet majandust.
Iisraeli tundlikkus on põhjendatud.
Kas viimatine poliitiline segadus, kus meil oli hooldusvalitsus,
ajalooliselt juba kahed valimised ja terendavad võimalikud kolmandad,
on mõjutanud investorite usaldust Iisraeli ja selle majanduse suhtes?
See on parim valitsus, mis meil iial olnud on.
Nad ei teinud midagi. Ei ühtki viga,
mitte ühtki nurjunud investeeringut. See võiks vabalt jätkuda.
Mulle meenub üks vana nali.
Kaheldi Juudi Agentuuri vajalikkuses, mis eksisteeris enne riigi rajamist.
Pakkusin välja plaani sulgeda agentuur üheks kuuks.
Kui keegi ei karju, jätkake veel üks kuu.
Ja nii edasi ja ongi kogu lugu.
Mäletan üht nalja oma riigitöö ajast.
Ministrite valimiskampaania on parim aeg reforme luua ja läbi viia.
Väga tark. - Hea materjal telesarjale "Jah, härra peaminister". - See töötas.
Veidi tõsisemal teemal.
Kas peaksime muretsema riigieelarve puudujäägi pärast?
Eelmise aasta lõpul oli see 220,5 miljardit USD,
ja kasvas võrreldes 2017. aastaga 0,5 protsenti.
See on üksnes raha. - Nii et sina ajakirjanikuna ei muretse?
220 miljardit või triljonit - mis vahet seal on. - Aga ökonomistid?
Kas teie muretsete? - Veidi küll.
Mitte sellepärast, et defitsiit suurenenud on.
Sama seis oli vist 2014. a ja ... - Praegu on puudujääk 10,8 miljardit.
Räägime alati pikkades aastates.
Säilitame sama taseme 5-7 aastat.
Ma ei muretse puudujäägi suurenemise pärast,
vaid selle põhjuste pärast.
Minu meelest ei toimunud see millegi uue ehitamise tõttu,
meie turgude suurendamise ja kasvatamise tõttu.
Mõnedele sektoritele tehti hoopis valimiseelseid kingitusi.
See on murettekitav, kuna meenutab varasemaid dekaade.
Puudub sidus poliitika.
Kui mingi valitsus
tahab näiteks taganeda Iraani tuumalepingust,
siis peaminister Netanyahu tegi kõik,
et veenda Trumpi valitsust
õõnestama president Obama ja teiste lepingupoolte tehtud tööd.
Kui see on Iisraeli poliitika, omab see teatud tagasilööke.
See tõlgendub suuremaks kaitseeelarveks,
mida Iisraeli armee polnud seni soovinud.
Iisraeli armee jõudis lõpuks õigesse tsüklisse oma planeerimise,
programmeerimise ja eelarvete tegemisega.
Nüüd on suur segadus, aga kui kaitseeelarvet kasvatada,
ei saa kasvatada sotsiaalhooldust, taristut ja kontosid. Puudub tasakaal.
Kui eksisteeriks nn ühtsusvalitsus,
mis loodaks pärast valimisi, siis ehk suudavad nad kokku leppida
mõistlikus majandus- ja julgeolekupoliitikas.
Rahu maksab dividende ka rahas,
mitte ainult vaikuses ja vähemas verevalamises.
Sellel on mõju ka majandussfäärile. See meeldib kõigile.
Kas soovisite midagi lisada? - Ei. Sa juhatasid sisse järgmise teema.
Professor, millised väljakutsed
ootavad valitsuse ametisse astudes järgmist rahandusministrit?
Nagu mainitud, tuleb tegeleda eelarvedefitsiidiga. - Kuidas?
Enamik arvab, et tuleb tõsta mõningaid makse.
See näib selline stampvastus.
Hea küll, aga seda tuleb teha.
Võrdsed kärped pole ka optimaalne poliitika.
Nagu varem öeldi,
kui meil on stabiilne ühtsusvalitsus,
kus on absoluutne enamus
ja mis ei sõltu väikesest Knesseti liikmete arvust,
siis ehk suudetaks vajalikke reforme teostada.
Peamised on infrastruktuur,
rahandusturgude reformid,
elekter ja uued loodusvarad jne.
Sellega peab uus valitsus tegelema. Samuti pensioniküsimused,
oodatav eluiga, adekvaatsed sotsiaaltoetused jne.
See kõik sõltub uue valitsuse koosseisust -
on see sotsiaalse suunitlusega või mitte.
Täpsustaksin prof Sheshinski öeldut - oodatav eluiga.
Iisrael on maailma nimistus oodatava eluea poolest 10. kohal.
Temast eelpool on Monaco, Hongkong, Singapur jne.
Kõrgelt arenenud riikidest on Iisraelist eespool
vaid 2. kohal olev Jaapan.
Millest see võiks johtuda?
Elu on siin suurepärane. Ilm on hea. Ilusad naised.
Naised elavad kuni 84. eluaastani. - Nägin juhtumisi üht uurimust,
mille järgi 84 % eakatest iisraellastest on oma eluga väga rahul. - Jah.
See on kõrge arv. - Jah, kuid selle mündi teisel pool
on rohkemate pensionide vajadus pikemaks ajaks.
Nooremal põlvkonnal lasub suurem koorem.
Statistika järgi
elab iga tänavu sündinud iisraellane 22. sajandini,
kuna oodatav eluiga on peaaegu 83 eluaastat.
Liida 82,7 ja 2019 ning oledki seal.
Sa oled siiski ökonomist. Oskad arvutada.
Mina uurin ökonomistide ennustusi ja vaatan, kas neil oli õigus.
Elada järgmise sajandini on õnnistus.
Sa ju tead, et ei ole. Eksperdid räägivad,
et pikenenud pole mitte eluiga,
vaid ainult vanadus.
Kas teil on midagi lisada, hr Strom? - Lisaksin paar mõtet.
Esimene viitab millelegi, mida Amir varem ütles.
Pinged Iisraeli konkurentsiturul ja siinne elukvaliteet.
Peaksime meeles pidama, et Iisraelis käib pikk muutumisprotsess -
ülikontsentreeritud, valitsuse kontrollitud turust vabaturuks.
Sellel on oma mõju. Meil on nii palju monopole mitmetel turgudel.
Seepärast on elukallidus Iisraelis suhteliselt kõrge.
Seepärast on see noorele põlvkonnale koormav.
Aga kui vaadata protsessi, siis näeme suuremat konkurentsi
ja mõningais sektoreis, nagu IKT, telekommunikatsioon ja rahandusturg,
näeme madalamaid hindu.
Nii et meil on noorema põlvkonna jaoks lootust.
Kuid parandada tuleks sissetulekute jagunemist.
20 % iisraellastest elab allpool vaesuspiiri.
Elu on hea neil, kes seda endale lubada saavad.
Paljude iisraellaste jaoks pole elu veel piisavalt hea.
Teine mõte, mida mainida tahtsin, puudutab Iisraeli ühiskonna loomust.
See on ehitatud solidaarsusele.
Solidaarsus oli peamine, mis aitas karmid aastad üle elada.
Arvan, et majanduses näeb lahkumist solidaarsusest
ja see peegeldub erinevates ühiskondlikes kompromissides
Lõhed erinevate sektorite vahel on väljakutseks mitmetele valitsustele.
Saateaeg on kahjuks otsas, aga see oli hea lõpulause.
Aitäh saates osalemast, hr Strom, TV7 analüütik Amir Oren
ja prof Eytan Sheshinski.
Aitäh, head vaatajad! Kena õhtut! Olen Erin Viner. Järgmise korrani!
Nägite äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri)
või ekraanilolevate kanalite kaudu. Annetada saab ka PayPali kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri