Tere tulemast saatesse!
ISISe vastase koalitsiooni
võidudeklaratsioonide järgi
kukutati ja hävitati ISIS,
kes oli vallutanud suuri osi Iraagist ja Süüriast,
eelmise aasta lõpuks.
Ometi, nagu oligi oodata,
raporteeritakse pidevalt ISISe taas esile kerkimisest.
Sellest vestlevad dr Yosi Mancharof
Jeruusalemma Strateegia ja Julgeolekuuuringute Instituudist
ja Haifa Ülikooli Ezri Keskusest,
TV7 analüütik Amir Oren
ja dr Jonathan Spyer
Jeruusalemma Strateegia- ja Julgeolekuuuringute Instituudist
ning Süüria ja Iraagi sõdadest rääkiva raamatu Days of the Fall autor.
Hr Oren, kas räägiksite viimastest raportitest
ISISe taasilmnemiste kohta Lähis-Idas?
Rohkem kui 60 aastat tagasi, pärast Korea sõja relvarahu,
ütles üks Ameerika kindral,
et valitsused peavad õppima
Aasias maismaasõdu vältima.
Aastakümneid hiljem
ütles kaitseminister Robert Gates,
et kui mõni kaitseminister soovitab Lähis-Idas maismaasõda,
tuleks uurida, kas tal on peas kõik korras.
Õppisime sedagi, et kõik võidudeklaratsioonid on enneaegsed.
George W. Bush kuulutas: "Missioon on täidetud"
mõni nädal pärast Bagdadi langemist.
Ja eelmise aasta lõpus kuulutas Trump võitu ISISe üle.
Füüsilises mõttes oli see toona tõsi.
ISISe viimased kantsid Süürias olid hävitatud.
Aga nagu ütlesite, oli oodata,
et virtuaalmaailmas ja paljude mosleminoorte südameis
elab idee edasi.
Üks selle "võidu" tulemustest olid tuhanded vangid,
keda Süürias vangilaagreis hoitakse.
President Trump ähvardab oma Euroopa liitlasi sellega,
et kui nad ei võta neid tagasi oma lähteriikidesse,
laseb ta nad vabaks.
Iraagis on ISISe jäänuseid,
kes võivad organiseeruda ja uuesti rünnata.
See pole enam Lääne prioriteet, nagu see oli veel eelmisel aastal,
alates 2014. aastast.
USA ja teised riigid vaid reageerivad sündmustele,
püüdmata neid ette ära hoida.
Nad ootavad seega järgmist rünnakut, et sellele vastata.
See ongi tüüpiline demokraatiatele,
kellel on raske rahvalt ilma vahetu ohuta toetust saada.
Pärast seda, kui väed on välja viidud,
nagu USA poliitešelon teha tahab,
professionaalide nõuande vastaselt,
on neid raske tagasi saata.
Dr Mancharof,
ISIS ehk Daesh, on lühend araabiakeelsetest sõnadest,
mis tähendavad "Iraagi ja Levanti Islamiriiki".
Rühmitus on kaotanud kõik oma kantsid,
välja arvatud väikesed saarekesed Idlibi maakonnas.
Islamistidest kubisevat Idlibi valitseb peamiselt
al-Qaeda sidemetega Tahrir al-Sham,
mis on mingil määral ISISe vaenlane.
Paljud Tahrir al-Shami militandid on küll endised ISISe võitlejad.
ISIS kaotas enamiku oma aladest ja alles jäi vaid ideoloogia.
Mil määral võitlesid Lähis-Ida maad ja rahvusvahelised jõud
selle ideoloogia vastu, et ISIS tagasi ei tuleks?
Üks peamisi faktoreid on Iraan.
Iraanile pole kasulik ISISt täielikult hävitada.
Ta tahab hoida oma väed
neil Süüria ja Iraagi aladel,
mis vallutati nende riikide valitsustelt.
Iraani koridoris Süürias on raporteeritud kokkupõrgetest
Süüria armee ja šiiitidest militantide vahel.
Iraan ei anna neid territooriume tagasi Süüria valitsusele.
Ka Iraagis ei kuulu šiiidi militantide valitsetavad alad
Iraagi valitsuse kontrolli alla, vaid on lojaalsed Khameneile.
Need on Iraani jaoks strateegilised alad,
mille kaudu ta veab relvi Hezbollah'le.
Väidate siis, et Iraan hoiab ISISt elus ettekäändeks
oma sõjalisele kohalolule Süürias ja mujal Lähis-Idas?
Dr Spyer, kas olete nõus?
Mil määral on ISIS taas tõusmas?
Yosil on õigus
ja sama käib ka Assadi valitsuse kohta.
Seegi soovis ISISe säilimist,
et saaks kuulutada
terrorismivastase sõja jätkamist.
ISISe allesjäänud võitlejate arvu on raske hinnata.
Hinnangud kõiguvad tõsiselt - 5000 - 30 000 vahel Iraagis ja Süürias.
Raha, relvi ja võitlejaid ISISele toimetavad struktuurid
jätkavad Iraagis ja Süürias tööd.
Selle juhtkond on ilmselt taandunud Anbari maakonda sunniitlikus Iraagis.
Kuigi ta nimetab end "globaalseks kalifaadiks",
on ISIS olnud pidevalt peamiselt Iraagi organisatsioon.
Selle juhid on naasnud Iraagi sunniitlikele aladele.
ISISe terror on suunatud täna peamiselt kahe ala vastu.
Üks neist on halvasti hallatud Deir ez-Zori sunniidi araablaste maakond,
kus on veel uinuvaid terrorirakke.
Seal on rünnatud USA toetatud SDF-i vägesid.
Teine ala on läänepoolses kõrbes Palmyra lähedal.
ISISel on seal head suhted piirkonna beduiinihõimudega.
Seepärast suudab ta teha rünnakuid sügavalt kõrbest
nii Assadi vägede kui ida pool SDF-i vastu.
ISISe aladel eksisteerib endiselt mingi struktuur.
Tal on endiselt raha, juhte, relvi ja võitlejaid.
Mis puudutab ISISe vägesid läänepoolses kõrbes,
siis USA ja kurdid tegid kokkuleppe Raqqa ISISe vägedega.
Nad kavatseti Idlibi kolida, kuid nad kadusid kuhugi.
Koalitsioon ei leidnud neid kusagilt, mis oli veider.
ISIS sai maailma eri rühmitustelt mitmeid lojaalsusvandeid.
Ansar Beit al-Maqdisest sai Wilayat Sinai, ISISe Siinai provints.
Ka Boko Haram ja mitmed teised vandusid truudust
ISISe juhile Abu Bakr al-Baghdadile.
Need rühmitused ühinesid ISISega
peamiselt finantskasude tõttu.
ISISel on piisavalt raha Süürias ja Iraagis tegutsemiseks,
aga kas ta suudab veel rahastada neid teisi rühmitusi,
kes tema ääremaadel aega viidavad?
Nagu USA Esindajatekoja endine spiiker Tip O'Neill ütles,
on kõik poliitika kohalik.
Ka kõik mässajad on kohalikud, kuigi vajavad patroone
ja nõustuvad vahel isegi käepikendusvõitlejaiks hakkama.
Tegelikult võitlevad nad siiski kohalike valitsejate vastu.
Ansar Beit al-Maqdise jaoks oli kalifaadiga ühinemine mõistlik.
Kaliif, kes on kalifaadi idee epitoom, on muide midagi muud
kui territoriaalne kalifaat.
Ameeriklased uskusid juba, et tapsid al-Baghdadi,
kuid siis selgus, et seda siiski ei juhtunud.
Neil ei õnnestunud tappa ka al-Qaeda juhti Zawahirit
ega ka Qudsi vägede juhti Suleimanit,
kuigi pakkusid nende eest 50 miljonit dollarit.
Ka Venemaa ja teised riigid on püüdnud al-Baghdadit tappa,
kuid ebaõnnestunult.
USA-le on see isiklik küsimus.
Obama sai bin Ladeni, nii et Trump tahab al-Baghdadit,
või ehk Joulanit, Zawahirit või Suleimanit.
Ta kindlasti rõõmustab selliste õnnestumiste üle.
Ameeriklased tapsid hiljuti bin Ladeni poja.
Vaatajaile teadmiseks, et Zawahiri on al-Qaeda nüüdne juht.
Bin Ladeni poeg, üks nendest, ei võrdu siiski rühmituse juhiga.
Küsisite, mis saab lojaalsusvannetest.
See on seotud ISISe vaimuga.
Kui ta tipus oli, näis ta peatamatuna.
Ta vallutas ju 18 kuuga Iraagi suuruse territooriumi.
Ta oli toona oht number üks.
Siis sundis koalitsioon ta taganema,
ja ta on nõrgenenud pärast Mosuli ja Raqqa kaotusi.
Paljud välisvõitlejad ühinesid rühmitusega,
kui see oli tõusuteel ja tekitas suurt innustust,
kuid lahkusid hiljem.
Dr Mancharof, ISISe vastaseid koalitsioone oli kaks.
Üks oli USA juhitud koalitsioon, kuhu kuulus umbes 50 riiki.
Iga riik pakkus küll väikeseid väesalku,
peamiselt õhutoetust kohalikele vägedele,
nagu SDF ja Peshmerga salgad, kes tõhusalt ISISe vastu sõdisid.
Teine on Venemaa juhitud koalitsioon, kus peamiselt domineeris Iraan.
Aktiivseimad maaväed olid Rahvamobilisatsioonijõud
ehk Hashd al-Shaabi.
Nende tõhusus põhines eelkõige toorusel.
Nad hävitasid paljud linnad Iraagi ja Iraani piiril,
et suunata rahvastiku tasakaal sunniitlikust šiiitlikuks.
Kas Iraan ja Hashd al-Shaabi on oma saavutustega rahul?
Kas nad plaanivad laienemist kaugemale Iraaki ja Süüriasse?
Võtmeisikuks on Muqtada al-Sadr,
Iraagi šiiitide kogukonna tähtsaim Iraani-vastane.
Ta kritiseeris Iraani võitlejate tegevust
ja nõuab nende desarmeerimist.
Ta imestab, milleks neid enam vaja on, kui missioon on täidetud.
Ta teab, et need võitlejad edendavad islamirevolutsiooni visiooni.
See revolutsioon ei piirdu Iraaniga.
Khomeini nägemus oli rajada islamivalitsused
Bahraini, Saudi Araabiasse, Jeemenisse ja Süüriasse.
Süüria pole enam sama mis varem.
Sealt on lahkunud palju sunniite,
ja strateegiliselt tähtsasse Deir az-Zuri
tuleb nüüd Iraani rahadega rohkesti šiiitidest immigrante.
Iraan ehitab sinna nüüd usukooli
järgmise põlvkonna tarbeks.
Hashd al-Shaabi on siiski Iraagi toetatud koalitsioon.
Nad saavad finantstoetust isegi Iraagi parlamendilt.
Sinna ei kuulu üksnes šiiidid.
See koosneb rohkem kui 40 relvastatud rühmitusest,
enamik neist šiiidid,
kuid sinna kuuluvad ka Türgi toetatud türklaste rühmitusi
ja väiksemaid kristlastest võitlejaid,
kes samuti väljastpoolt tuge otsivad, kuigi mitte eriti edukalt.
Kas Iraagi šiiitlikud võitlejad suudavad Iraanist lahku lüüa
või järgivad nad kõik Suleimani ja Khamenei käske?
Mõned Rahvamobilisatsioonivägede võitlejad pole lojaalsed Khameneile,
vaid al-Sistanile.
Al-Sistani edendab iseseisvat šiiitlikku identiteeti.
Khameneile oleks strateegiliseks võiduks,
kui need võitlejad jääksid Iraagi armeesse,
mil nad saaksid finants- ja sõjalist toetust USA-lt.
Khameneil jääks rohkem raha üle Hezbollah' jaoks.
Dr Spyer, olete reisinud palju Süürias ja Iraagis
ning jälginud oma silmaga kohalikke tegijaid.
Kas need riigid ja üksused on valmis ISISe taastulemiseks?
Nad on ju isegi suuri kaotusi kandnud.
Assadi armee on nõrgenenud.
Ütleksin viitega teie varasemale küsimusele šiiidi militantide kohta,
et Hashd al-Shaabil on 150 000 mobiliseeritud võitlejat.
On murettekitav, et kui ISIS taas tõuseb,
astub talle vastu peamiselt see šiiitide domineeritav koalitsioon.
40 militandi seas on tõesti al-Sistani toetajaid ja mitte-šiiite,
kui koalitsiooni tugisambad
on Badr, Kata'ib Hezbollah, Asa'ib Ahl al-Haq ja Hezbollah al-Nujaba.
Need kõik on lojaalsed Iraanile.
Oleks problemaatiline, kui sunniitidest araablastest,
kes on Iraagis vähemus, kuid hetkel veel enamus Süürias,
saaks viimase dekaadi sündmuste suurkaotaja.
Nende kaks suurt projekti olid Süüria mäss ja ISIS,
ja mõlemad on hävitatud.
ISISe hävitamine oli muidugi hea asi, kuid see tähendab,
et neil aladel, mis Süüriast ja Iraagist alles jäid,
on suur ja vihane sunniidi araablaste rahvastik.
Neid võitjate seas pole.
Võitjad on ehk Assadi valitsus Süürias
ja Hashd al-Shaabi Iraagis.
Rahulolematus ja ebastabiilsus kindlasti jätkuvad.
Kas Lääs mõistab seda olukorda,
ka kurdide domineeritud Süüria Demokraatlike vägede suhtes?
USA ja Türgi arutasid taandumist
või vähemalt turvatsooni Türgi ja Süüria piiril.
Kas Lääs hakkab mõistma kurdi võitlejate tähendust
Kirde-Süürias ja Põhja-Iraagis?
Läänel pole sidusat strateegiat Iraagi ja Süüria suhtes
ega kurdi rahvastiku suhtes Põhja-Iraagis ja Kirde-Süürias.
Iraagi kurdid on olnud lojaalsed läänemeelsed võitlejad.
Lääs siiski hülgas nad,
kui nad 2017. a septembris iseseisvust taotlesid.
SDF-i tugisammas YPG on segaduses.
Lääs kasutab neid endiselt Eufrati idakalda kontrollimisel.
See pole mingi väike ala, vaid 30 % Süüriast.
Ometi ei saa Süüria kurdid Läänelt mingit poliitilist tunnustust,
isegi mitte lootust selle kohta.
Samas öeldakse neile, et nad ei tohi Damaskusega läbirääkimisi pidada.
Ameeriklased pole lahkumas, aga ka mitte jäämas.
Trump kärpis mullu
sellele alale planeeritud 200 miljoni dollari suurust abi.
Ometi oodatakse, et kurdid hoolitseksid
70 000 ISISe vangi eest al-Holi laagris.
Euroopa riigid oma kodanikke tagasi ei võta.
Nad toetuvad kurdide legitiimsuse puudumisele:
"Me ei saa teiega asju ajada, sest te pole riik."
Ja ometi võitlesid just nemad ISISe vastu.
Kurdidega seotud poliitika on kaootiline.
Hr Oren, ka Iisrael pole pääsenud ISISe ja selle ideoloogia käest.
See on puudutanud Iisraeli araablasi ning Läänekalda ja Gaza palestiinlasi.
Kaks Iisraeli araablast osales plaanis
rünnata iisraellasi
lõhkeainete ja veel hullemate vahenditega.
Kas räägiksite väljakutsest, mida ISIS Iisraelile kujutab?
Iisrael on olnud vaikne ja peaaegu nähtamatu partner
ISISe vastases koalitsioonis.
Möödunud aasta lõpus
paljastasid Iisraeli kaitsejõudude ametlikud allikad,
et Iisraelil käis 3-4 aastat kestnud võimas salajane kampaania.
Selles osalesid luure-, õhujõudude ja eriüksused.
Nad ründasid süstemaatiliselt ja edukalt ISISt,
koordineerides seda muidugi USA koalitsiooniga.
Iisrael pidas ISISt oma vaenlaseks,
kuid teadis, et koalitsioonile ei tule kasuks,
kui end selle liikmeks kuulutataks.
Mõõdukad araabiamaad oleksid sattunud raskustesse
oma kodumaade avaliku arvamuse silmis.
Kui ISIS kuidagi võideti,
siis Iisraelil on olnud selles märkimisväärne osa.
Kui ISIS ilmub uuesti Iisraeli piiri lähedale,
ründab Iisrael seda uuesti.
Veel üks asi seoses meie varasema vestlusega.
USA perspektiivist on tähtsaim
võidelda kodumaast kaugel.
Ameeriklased ei taha, et võitlus kodumaale jõuaks.
9/11 rünnakust on 18 aastat.
Pärast seda pole väljastpoolt riiki suurrünnakuid tulnud.
Siserünnakuid on muidugi mitmeid olnud.
Kuid see, et väljast pole rünnatud, johtub muuhulgas sellest,
et nad on võidelnud al-Qaeda, ISISe ja teiste rühmituste vastu
nende koduväljakul.
On ju New Yorgis ja mujal USAs toimunud rammimisi
ja ISISe toetajate tulistamisrünnakuid,
nagu ka Euroopas.
Esmakordselt rünnati World Trade Centerit 1993. a.
Need on väikejuhtumid,
võrreldes Petangoni ja World Trade Centeri rünnakutega,
kus hukkus ühel päeval 3000 inimest.
Need viisid USA sõtta Afganistani ja Iraaki.
Sõda on parem pidada seal, kuigi sellel on oma hind.
Saateaeg on otsakorral.
Kas annaksite lõpetuseks hinnangu, kas ISIS tõuseb uuesti,
ja kas rahvusvaheline üldsus on selleks väljakutseks valmis?
Dr Mancharof?
Iisraeli jaoks on endiselt tähtis
parandada suhteid Sisiga.
Iisrael on Egiptusele tähtis abi
võitluses ISISe vastu Siinail.
Suhe Egiptusega on Iisraelile strateegilise tähtsusega.
Julgeolek on maade vahelistes suhetes tähtsaim osa.
Nagu öeldud,
oma maaalade kaotamine
vähendas ISISe atraktiivsust
maailma radikaalsete mosleminoorte seas.
Samas on Süürias ja Iraagis endiselt tuhandeid aktiivseid võitlejaid.
Võiduga ei tohiks seega uhkeldada,
eriti kui piirkonda jääb suur ja vihane, kaotanud rahvastikuosa -
noored sunniidi araablased,
kes on tulevikus soodsaks värbamispinnaseks
ISISele ja teistele sunniidi salafistidest rühmitustele.
Hr Oren? - Enamik sõdu peetakse regionaalsete üksuste vahel.
Need võivad olla ka mässud.
Need lõpevad poliitilise kokkuleppe, kompromissi ja relvarahuga.
ISISe sarnase rühmitusega ei saa siiski kompromissile minna.
See tuleb võita täielikult, ja seda tulebki taotleda,
kuigi see on raske ja pikk protsess.
Jonathan Spyer rääkis tabavalt sotsiaalmeedia tähtsusest
lääneriikide noorte seas.
Mida võidukam islamirühmitus Lähis-Idas on,
seda rohkem haipi see maailmas tekitab.
Aitäh, dr Mancharof, hr Oren ja dr Spyer!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Nägite äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri)
või ekraanilolevate kanalite kaudu. Annetada saab ka PayPali kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri