Tere tulemast saatesse!
Euroopa Liidu ja Iisraeli suhted on kogenud nii tõuse kui mõõnu.
Mõni võib öelda, et Euroopa lähedal asuvat juudiriiki,
kes osaleb kontinendi spordi- ja kultuurielus,
tuleks pidada nii Euroopa kui Lähis-Ida riigiks.
Diplomaatia vallas on Iisraelil alaline esindus EL-i juures Brüsselis.
Vähem teatakse lobigruppi,
mille sihiks on parandada Iisraeli ja EL-i suhteid.
Stuudios on Tomas Sandell,
ühenduse European Coalition for Israel juht ja rajaja,
ja TV7 analüütik Amir Oren.
EL-ist ja Iisraelist rääkides
on Euroopa Liidust aastate vältel lähtunud palju kriitikat.
Kuigi majanduse vallas
on suhted Iisraeliga olnud enam kui head.
Kui palju arvestab Iisrael EL-i kui katusorganisatsiooniga,
kui suhted on edukamad bloki liikmesriikidega?
Iisraelil on Euroopa riikidega
väga huvitav ajalugu.
Nii enne külma sõja lõppu kui hiljem.
Seda seepärast, et Iisrael pidi otsustama,
kas orienteeruda Lääne või Ida suunas.
Muidugi valiti Lääs, mida juhtis USA.
Varemalt oli Iisrael kuulunud Briti või naelsterlingi blokki.
Euroopa ühendus oli siis alles alguses.
See algas kivisüsi ja terase lepetega
Prantsusmaa ja Lääne-Saksamaa vahel.
Iisraelil oli üliproblemaatiline ajalugu sakslastega,
nii et tuli otsustada, kas tahetakse vaid kahepoolseid suhteid riikidega,
kellest said Euroopa Majandus- ühenduse ja hiljem EL-i liikmed.
Hiljem tuli poliitiliste suhete puhul otsustada,
kas tahetakse olla USA juhtimise all
või püütakse leida paremat mõistmist Brüsselist ja Strasbourgist.
Hr Sandell, miks rajasite Euroopa Koalitsiooni Iisraeli Heaks
ja mil määral mõjutab ühendus täna EL-i üldisemalt?
Kuulen seda küsimust tihti.
Miks rajasin selle soomlasena,
kel pole juudi juuri
ega seost Iisraeliga?
Naaseme 2001. aastasse.
Olin olnud seitse aastat akrediteeritud ajakiranik EL-i juures.
Mingil hetkel mõistsin, et keegi ei seisa juudi rahva eest.
Lobigrupid oli koera- ja kassitoidu ja muu jaoks,
kuid keegi ei seisnud juutide eest.
Tol ajahetkel oli antisemitism Euroopas taas pead kergitamas.
Eurokomisjon korraldas kuulsa küsitluse, kus küsiti,
milline riik kujutab suurimat ohtu maailma rahule ja vastus oli Iisrael.
2004. a korraldas Eurokomisjon
president Romano Prodi juhtimisel kriisikohtumise.
Mulle jääb alatiseks meelde, mis Elie Wiesel seal ütles.
"Mulle ei tee enim muret antisemitism Euroopas.
See on seal alati olnud.
Vaid see, et 70 aastat pärast holokausti
on juudid ainsad, kes selle kurja haiguse vastu seisavad."
Kus on kristlased, moslemid, agnostikud ja kõik teised, küsis ta.
Mõni kuu hiljem kohtusin temaga uuesti Berliinis
ja ütlesin talle, et meil on nüüd "teiste" koalitsioon.
Seda kõike peaks religiooni võtmes vaatama.
Olin umbes 40-aastane ja mõtlesin,
mida oma ülejäänud elu jooksul ära teha võiksin.
Kasvasin üles armastusega Iisraeli riigi ja juudi rahva vastu.
Kui nägin, et pole kedagi, kes seda teemat tõstataks,
arvasin, et ehk pean mina seda tegema.
Ma ei pruugi olla selleks sobivaim;
uusi sõpru ma sellega ei leia ning rikkaks ja kuulsaks ka ei saa,
aga vähemalt on see õige asi.
Nii ma sellega viimased 16 aastat tegelengi.
Vaatleme lähiajalugu.
Euroopa ja juudi rahva ajalugu on väga tume.
Aga kui rääkida lähiajaloost, siis viimane kord,
kui EL-i välispoliitikajuht Federica Mogherini
tahtis Iisraeli tulla ja kohtuda peaminister Netanyahuga,
peeti teda persona non grata'ks
seoses soovimatusega muuta meelt Iraani tuumapürgimuste suhtes.
Lisaks leiab ta,
et Iisraeli-palestiinlaste konflikt tuleb lahendada
EL-i kauase ametliku sihi - kahe riigi lahenduse alusel.
Iisraeli peaminister sellega tingimata nõus ei ole.
Kuivõrd on lähiajaloo suhted diplomaatia tasandil halvenenud,
või on telgitagustes toimunud midagi,
mis on Brüsseli-Jeruusalemma suhteid parandanud?
On kahju, et Mogherinit nii koheldi.
Ta kavatses head ja järgis lihtsalt
nii Brüsseli kui Washingtoni varasemate juhtide samme.
Pean silmas Obama valitsust.
Seisukohad on muutunud üksnes Iisraelis.
Washingtonis samuti.
Mina juhtusin 2001. a külastama Javier Solanat,
vahetult pärast 9/11 rünnakut.
Ta oli siis EL-i välispoliitikajuht ja enne seda NATO peasekretär.
See oli peaaegu vahetult pärast Oslo protsessi.
See oli esimene eurooplaste juhitud diplomaatiline protsess.
Varem olid ameeriklased vahendajaks Iisraeli ja Egiptuse,
Iisraeli-Jordaania ja Iisraeli-palestiinlaste vahel.
Kui Norra seda alustas ja temaga ühines hiljem EL,
kui toimus Barcelona protsess,
mis määratles Iisraeli Euroopa Vahemeremaaks,
eksisteeris koostöövaim.
President Bushi teise valitsuse ajal
sai EL-ist nn Kvarteti liige
koos USA, Venemaa ja ÜROga.
EL-il oli protsessis ametlik osa.
See tõi meid 2008.-2009. aasta paiku
nn Annapolise protsessi juurde.
Viimased kümme aastat on nii suhted kui rahuprotsess paigal tammunud.
Mõne arvates on EL maha jäänud
ja hetkel mitte eriti relevantne.
Loodetavasti protsess taaskäivitub ja EL leiab taas oma koha.
Kuidas teie seda näete, hr Sandell, ja kui palju osaleb teie ühendus
EL-i otsustusprotsessi muutmises seoses Iisraeliga?
See ongi meie ühenduse elu mõte -
suhelda Brüsseli poliitikutega.
Kui alustasime, avastasime, et kuigi on mitmeid kristlikke gruppe,
mis toetavad Iisraeli teoloogiliselt või piibellikult,
siis ei olnud kuigi palju neid, kes sellega poliitiliselt tegelesid.
Nägime selleks vajadust.
Teeme seda põhimõtteliselt
lähtuvalt suurest infopuudusest
Euroopa poliitladviku seas.
Käime Euroopa parlamendis.
Ma ei taha kellegi suhtes lugupidamatu olla,
aga kui küsime, milline oli Lähis-Ida enne 1967. või 1948. aastat,
siis paljudel on arusaam, et seal oli Palestiina riik
ja juudi kolonialistid vallutasid selle ning tegu on varastatud maaga.
Alati tuleb alustada lihtsatest asjadest baastasemelt,
kui tahad fakte korrigeerida.
Kas tahate öelda,
et europarlamentäärid ei tunne regiooni lähiajalugu?
Täpselt. Ma ei süüdista neid.
Kui järgida Euroopa narratiivi Lähis-Ida konflikti kohta,
siis just seda kuulebki ja sellele vihjatakse.
Nad kuulevad, et juudi rahval pole õigust Iisraelimaal olla
ja nad pole seal johtuvalt ajaloolisest õigusest.
Kui vaadata tänaseid hääletusi UNESCOs,
siis seal kaheldakse selles, et juudid üldse kunagi seal maal elanud on.
Seatakse kahtluse alla fakt, et juutidel on side Jeruusalemmaga.
Ütleksin, et mis puudutab lihtsat, baasarusaama Lähis-Idast,
selle ajaloost ja ka rahvusvahelisest õigusest,
siis on meil tõsine väljakutse harimise vallas,
kui tahame neid teemasid tõstatada.
Esile tõuseb noorem põlvkond, kellel on lühem mälu
või väiksem nö üldteadmiste baas, võrreldes mõne aasta taguse ajaga.
Kas võib rääkida lühemast mälust, kui tegemist on lihtsalt teadmatusega?
Täpselt. - Küsiksin väljakutsete kohta.
Hr Sandell mainis UNESCOt.
EL tervikuna paistab vastu võtvat rohkelt seadusi,
mis ei viita tingimata juudi ajaloole Iisraelimaal.
Ja kui kahelda juutide kohalolus ja ajaloos siin maal,
seatakse sellega seotult kahtluse alla
ka kristlus ja judaism.
Sinu küsimus puudutab teist teemat.
Mis on Euroopa Liit? Mis on Euroopa? Kuhu Euroopa nüüd Brexitiga liigub?
Mõned Kesk- ja Ida-Euroopa riigid
moodustavad Visegradi grupi, mis on ehk vastamisi teiste riikidega.
Milline on Euroopa institutsioonide -
parlamendi, komisjoni ja nõukogu koosseis?
Ja millised on pealinnadest lähtuvad mõjud?
Muidugi on euroametites alaline personal,
kuid poliitilised juhised tulevad välisministeeriumidelt, valitsustelt.
Seega tuleb ilmselt teha lobitööd pigem Londonis, Pariisis ja Berliinis,
mitte nende esindustes Brüsselis. - Mis teie arvate, hr Sandell?
On huvitav, et meil selline vestlus käsil on.
Mina arvan, et mida vähem EL Lähis-Ida konfliktis osaleb,
seda parem.
Ütlen seda Euroopa kodaniku ja maksumaksjana, et minu meelest
pole EL-i osalus viimasel 10-15 aastal eriti konstruktiivne olnud.
Aga kui räägime EL-ist, käib jutt suurimast sponsorblokist
Lähis-Ida ja eriti Iisraeli-palestiinlaste konflikti osas.
Kuidas saab jätta poliitiliselt sekkumata
või omamata teatud läbipaistvust kõigi nende annetuste suhtes,
mis tehakse eurooplaste taskutest?
Just seda ma mõtlengi.
EL peab hakkama aru andma, kuidas nad seda raha kulutavad.
See on üks näide teemadest,
mida oleme viimased 15 aastat tõstatanud.
Vahel kohtame mõistmist ja vahel täielikku hooletust.
Kui alustaksime sellest, et väärtused,
mille alusel rahastame regiooni organisatsioone või valitsusi,
oleksid kooskõlas Euroopa väärtustega,
oleks Lähis-Ida täna teistsugune koht.
Ka olukord Iisraeli ja PO vahel
seisaks kindlamal ja realistlikumal alusel.
Ma ei ütle, et EL peaks Lähis-Idast taanduma.
Usun, et neil on oma roll,
aga kui nad mineviku õppetunde ära ei õpi,
pole ma eriti optimistlik selle suhtes, mis neil pakkuda on.
Kas tohin ühe küsimuse esitada?
Tulete Soomest, kelle käes on hetkel
juulist detsembrini EL-i 6-kuuline roteeruv eesistujaroll.
Suuremas kontekstis on Skandinaavia,
kuhu kuuluvad Norra, Rootsi ja Soome,
olnud kuulus rahuvalves ja vahendajana konfliktides.
Miks Skandinaavia? Miks püüavad nemad
rahvaid kokku tuua rahuvalvejõududesse teenima?
See pole otseselt seotud Iisraeliga, aga vastan üldisemalt.
Soome on väike riik,
kellel on EL-i riikidest pikim maismaapiir Venemaaga.
See hoiab meid alandlikuna.
See õpetab, et peame adapteeruma,
ehitama sildu, käituma diplomaatiliselt.
Osaliselt on see meil korda läinud, kui vaadata endist presidenti Ahtisaarit
Kui aga Soome uudiseid jälgisite,
ei aidanud sellele eriti kaasa fakt,
et üks tema kolleegidest oli salaja antisemiit.
See ei takistanud tema tööd varem,
enne kui ta Soome parlamenti valiti.
Kui see kõrvale jätta,
siis Põhjamaades eksisteerib tõesti see traditsioon.
Meil on "pehme võim", nagu ÜROs seda nimetatakse.
Rootsi on veelgi parem näide, kui vaadata ÜRO ajalugu.
Esimene peasekretär oli norrakas, teine oli rootslane.
Lisaks veel Raul Wallenbergi roll.
Ja Sandström oli jagamiskomisjoni esimees,
mis sillutas tee juudiriigi rajamisele 1947.-48. aastal.
Kui asju veidi selgitada,
siis Norra ei kuulu Euroopa Liitu, aga Soome kuulub.
Ja usun, et Soomel ja Iisraelil on palju sarnasusi,
kui rääkida väikestest riikidest suurte vaenlastega regioonis.
Hr Oren, tahaksin rääkida ühest konkreetsest teemast.
Mainisite alguses, et EL alustas majandusühendusena.
Kõigil liikmesriikidel,
alustades Saksamaast ja Prantsusmaast,
on olnud tänaseni konkreetsed huvid.
Kas EL peaks eristama neid kaht üksust
ja laskma liikmesriikidel välispoliitika üle otsustada,
ning tegelema majandusega ühtse blokina,
mis annaks neile trumpe ka välissuhete rindel?
Tõepoolest. EL-i ühinemislepingu majandusosa
tuli enne välispoliitikale keskendumist, mis tuli üsna hiljuti.
Selgus, et mõned parteid mõnedes liikmesriikides
püüdsid EL-i organites läbi suruda teatud seadusandlust
Iisraeli ja territooriumide suhtes, kus püüti teha vahet toodetel,
mis lähtusid palestiinlaste aladelt, ja neil, mis tulid Iisraelist.
On tõesti problemaatiline,
kui õunad ja apelsinid ühte patta pannakse
ning samas kui õunad ja apelsinid segatakse ka välispoliitikasse.
Hr Sandell? - Jah. Olen nõus.
See oli viimase 15 aasta madalaim tase,
kui toodetel hakati vahet tegema
ja märgistama vaidlusalustelt territooriumidelt pärinevaid kaupu.
Tahaksin siinkohal ühe silla ehitada.
Tulin äsja Berliinist,
kus kohtusin viimase 40 aasta ühe prominentsema poliitilise juhiga.
Mulle teeb muret,
kui näen teatud külma suhtumist Iisraeli suhtes.
Kellest täpsemalt räägime?
Bundestagi presidendist Wolfgang Schäublest.
Külm suhtumine Iisraeli riigi suhtes. Meie suurim väljakutse hariduse alal
on ehitada sild holokausti ja 1948. a sündmuste vahel.
Euroopa narratiiv ütleb, et 27. jaanuar 1945. a on väga tähtis -
siis vabastati Auschwitz Ja sellega lugu lõpeb.
See oleks sama, mis vaadata filmi "Reamees Ryani päästmine" poolikult.
Et mõista, mis Saksamaal 2. Maailmasõja ajal toimus,
peame seadma selle ka juudiriigi taassünni konteksti.
Just siin Euroopa põhivool minu meelest suure vea teebki.
Olen lootusrikkam mõnede rahvusparteide suhtes,
kes võivad mõista seda tähtsat õppetundi,
et eksisteerib seos juutidega holokaustis toimunu vahel.
Lahendus ei ole Euroopa Liit, vaid Iisraeli riik.
Kuid väljakutseks on lasta neil näha nüansse
ja eraldada nende seisukohad poliitika või valitsuse suhtes
positsioonist Iisraeli riigi ja rahva suhtes.
Kõik iisraellased ei toeta kõigi valitsuste poliitikat tervikuna.
Teatud eurooplaste lihtsustatud lähenemine,
kus teatud poliitikasuundade tõttu põlustatakse terve Iisrael,
tekitab paljudele iisraellastele muret. Ka neile, kes seda poliitikat ei toeta.
Räägime Europarlamendi viimastest valimistest.
Seal toimus oluline muutus võrreldes eelmise koosseisuga.
Tsentristlik-vasaklähenemisest liiguti tsentristliku paremtiiva suunas.
Hr Sandell, kuivõrd mõjutab see
EL-i kui organisatsiooni ja liikmesriikide tulevikku?
Kas see johtub aastatest,
kus EL on püüdnud sekkuda rahvusriikide siseasjadesse,
kes nõuavad enesemääramisõigust?
Lihtne vastus valimistulemustele on migratsioonikriis
ning suur lõhe enamiku rahvastiku
ja poliiteliidi vahel Brüsselis, ning võimalik, et ka Berliinis.
Kuidas mõjutab see EL-Iisraeli suhteid?
See on väga delikaatne territoorium. Olete kindlasti nõus.
Natsionalistlikud parteid on paljuski Iisraeli-meelsed
ja samas on teised parteid, kel on problemaatiline minevik.
Meiesarnase ühenduse ja Iisraeli valitsuse jaoks
on vaja veidi aega, et mõista, kes on kes,
ja kus on piirid, kellega saab koostööd teha
ja kellega ei tohiks üldse läbi käia.
On vaieldamatu,
et enamik viimase 20 aasta tähtsaimaid sündmusi
on olnud seotud moslemite või araablastega.
9/11 ja nn Araabia kevade järgne massimigratsioon.
Sellele võib lisada ka terrorirünnakud Londonis, Pariisis jne. - Kindlasti.
9/11 on seotud al-Qaedaga,
kellele järgnes ISIS ja mainitud sündmused.
Kuigi migrante ei saa süüdistada mõnede terroristide tegudes,
isegi kui neil on sama religioon või rahvus.
Kuid mõju Euroopa rahvastele, eriti kui varasemad põlvkonnad,
nagu türklastest töötajad Saksamaal, pole täielikult assimileerunud
ja on otsustavalt oma identiteeti hoidnud ...
Türgi pole EL-i liige ja see on üks bloki välispoliitilisi probleeme.
Küsimus on selles, kas see on läinud liiga kaugele.
Reaktsioon oli loomulik. Kuid kas see on liiga kaugele läinud?
Kahe aasta eest oleks vastus olnud konventsionaalselt 'ei'.
Angela Merkel ütles: Küll me sellega hakkama saame!
Täna ütlevad kõik, sh sotsiaaldemokraadid,
et peame peatuma ja olukorra ümber hindama.
Taanis võitnud sotsiaaldemokraatidel on väga karm migratsioonipoliitika.
Arvan, et see muutub nüüd põhivooluks.
On huvitav näha, kuidas see peegeldub uues Euroopa Komisjonis.
Kvantiteedist saab aja möödudes kvaliteet.
Põhimõtteliselt tahetakse kõigi suhtes külalislahked olla,
kuid siis tekib probleem,
kus tuhanded ja miljonid hakkavad seda ära kasutama.
Hr Sandell, kuivõrd suudab teie ühendus tuua muutust
kui mitmed teised ühendused kisuvad teises suunas,
kus Iisraeli nähakse riigina,
kes eksib rahvusvahelise õiguse vastu ja nii edasi?
Usun, et teie ühendusel on oma koht.
Kuid kas on mingi aspekt,
kus teie ühendus võib soovitud mõju avaldada,
et muuta Euroopa poliitikat Iisraeli suhtes?
Kui võrdleme oma tööd sarnaste ettevõtmistega USAs,
võiks öelda, et tegu on Veenuse ja Marsiga.
USAs võib loota valijaskonnale, kes moodustab ehk 35 % rahvastikust.
Euroopas on hästi, kui saame 3 % põhivalijaskonna toetusest.
Meie jaoks pole asi niivõrd jõupoliitikas -
kuidas palgata parimad PR-agendid ja tagada oodatud tulemused.
Asi on lihtsalt õige asja ajamises.
Ajad õiget asja, vaatamata edukalkulatsioonidele.
Selles on ka meie töö tugevus.
Meil pole taga suurt rahastust. Me ei saa raha valitsuselt.
Teeme seda, sest tunneme,
et see on Euroopa tavakodanike ja meie tsivilisatsiooni huvides.
See on õige asi. Meile sellest piisab.
Saateaeg on otsakorral. Küsin veel, kuhu Euroopa suundub
ja kuhu läheb teie ühendus koos Euroopaga?
Ütleme nii, et asjad Euroopas kergemaks ei lähe.
Meil on mõned tõsised probleemid,
mis ilma radikaalse suunamuutuseta viivad tulevikus tagajärgedeni.
Antud olukorras tuleb edastada lootuse sõnumit.
Meie puhul on oluline ka sõnum identiteedist. Kes me oleme?
Millest koosneb Euroopa? Mis Euroopa on?
Kuidas oleme seotud Jeruusalemmaga?
Kui leiame oma identiteedi,
mis suudab vastata neile põhiolemuslikele küsimustele,
leiame ka tee tulevikku.
See on tänaseks kõik.
Aitäh tulemast, Tomas Sandell! Aitäh, et aega leidsite!
Aitäh olukorda analüüsimast, Amir Oren!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Nägite äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri)
või ekraanilolevate kanalite kaudu. Annetada saab ka PayPali kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri