Tervetuloa Jerusalem studioon!
Kevään kääntyessä kesäksi -
myös Israelin ja Libanonin rintama -
uhkaa kuumentua -
Iranin otteen kiristyessä Israelin pohjoisrajalla.
Sodan mahdollisuudesta keskustelevat -
tohtori Mordechai Nisan Heprealaisesta yliopistosta, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja reservin everstiluutnantti Reuven Ben Shalom -
kulttuuristrategi ja terrorinvastaisen instituutin tutkija.
Herra Oren, mitä Libanonin rintamalla tapahtuu?
Sanasodasta huolimatta pohjoisrintama on rauhallinen, -
ainakin sen länsipuolisko Libanonissa -
toisin kuin Syyriassa, jonne iranilaiset linnoittautuvat.
Israel hyökkäsi Libanoniin 1982 -
kahta sellaista vihollista vastaan, -
jotka eivät enää toimi siellä: -
palestiinalaiset ja syyrialaiset.
Niinä 18 vuotena, jolloin Israel oli läsnä Etelä-Libanonissa -
šiialaisista Hizbollahista ja Amalista tuli Israelin päävihollisia.
Israel vetäytyi Libanonista kokonaan 19 vuotta sitten.
Kuusi vuotta myöhemmin, vuonna 2006, sota syttyi jälleen -
vuoden kuluttua syyrialaisten lähdöstä.
Miksi se rintama on ollut rauhallinen viimeiset 13 vuotta?
Molemminpuolisen pelotteen ansiosta, -
ja koska kummankaan ei kannata aloittaa sotaa.
Jokin virhearviointi saattaa silti laukaista sodan.
Viime kerralla 13 vuotta sitten kävi juuri niin.
Israelissa oli verrattain kokematon Ehud Olmertin hallitus.
Puolustusministeri ja esikuntapäällikkö olivat uusia.
Nytkin Israelissa muodostetaan uutta hallitusta, -
ja esikuntapäällikkö on uusi.
Nasrallah johtaa Hizbollahia edelleen, kuten viimeiset 27 vuotta.
Hän on kokeneempi.
Hän myöntää, että viime kerran sotilaskaappaukset olivat virhe, -
koska Israel vastasi siihen sodalla.
Tällä hetkellä sota ei ole näköpiirissä, -
mutta tilanne voi muuttua yhdessä yössä.
Tohtori Nisan, -
vuoden 2006 toisen Libanonin sodan jälkeen -
hyväksyttiin YK:n turvallisuus- neuvoston päätöslauselma 1701, -
joka määritteli pitkäaikaisen tulitauon ehdot.
Se tulitauko on pitänyt molemminpuolisen pelotteen takia, -
ja siksi, ettei sota ole kummankaan puolen etu.
Sodan seuraukset huolettavat sekä Israelia että Libanonia.
UNIFILin komentaja kenraalimajuri Stefano del Col, -
jonka tehtävä on turvata päätöslauselma 1701, -
ilmoitti, että Hizbollah on tosiaan rikkonut päätöslauselmaa -
kolmeen otteeseen.
Se on kaivanut hyökkäystunneleita Israelin ja Libanonin rajan ali.
Miten vakavasti Israel nyt ottaa -
arkkivihollisensa Iranin kasvavan vaikutusvallan -
ja sen suojatin, Hizbollahin, toimenpiteet, -
joilla se hakee etulyöntiasemaa seuraavassa yhteenotossa?
Sen jälkeen, kun Israel vetäytyi Libanonista vuonna 2000, -
Hizbollahista tuli käytännössä -
ainut vallanpitäjä Etelä-Libanonissa -
ja oikeastaan koko Libanonissa.
Hizbollahin kehitys valtioksi valtion sisällä alkoi jo 1980-luvulla, -
Syyrian ja Iranin tuella.
Libanonin valtio joutui Hizbollahin käsiin.
Israel antoi Hizbollahin ottaa Etelä-Libanonin haltuunsa.
YK:n täysin voimattomalla läsnäololla ei ole ollut mitään merkitystä.
Israel on ollut hämmästyttävän vaisu -
Hizbollahin sotavalmistelujen suhteen viime vuosina.
Se on nähnyt vihollisarmeijan valmistautuvan rajan takana, -
ja tietää, mitä Libanonin šiiojen mieliin on iskostetaan.
Hizbollah mobilisoi šiioja sotaan Libanonissa ja Syyriassa.
Israel on ollut passiivinen.
En tarkoita, että Israelin kärsivällisyyden pitäisi nyt loppua, -
mutta tämä tilanne johtaa räjähdykseen jossain vaiheessa.
Eversti Ben Shalom, -
ilmavoimien everstinä tunnette hyvin Libanonin rintaman.
Miten Israel valmistautuu siihen, -
että sen arkkivihollinen rakentaa alueellista jatkumoa -
Iranista Irakin ja Syyrian kautta Libanoniin?
Se antaisi sille etua sodassa Israelia vastaan.
Miten Israel vastaa näihin haasteisiin?
Israelin puolustusvoimat on valmistautunut vuosia -
seuraavaan sotaan -
eri tavoin kuin edeltäviin sotiin.
Juoksentelimme ennen sinne tänne raketteja jahdaten, -
mutta nyt tiedämme, että se on turhaa.
Nyt johtajamme puhuvat kokonaiskuvasta -
ja koko Libanonin kärsimyksistä seuraavassa sodassa.
Siihen kuuluu kineettisen sodan lisäksi kaikki muutkin ulottuvuudet.
Hizbollah on taitava niissä muissa ulottuvuuksissa, -
psykologisessa sodankäynnissä ja mielikuvien rakentamisessa.
Kuuntelemme tarkkaan hänen jokaista puhettaan, -
mikä kertoo hänen sanojensa todenperäisyydestä.
Tämä on ajatuspeliä, jolla valmistaudutaan tulevaan sotaan.
Siitä tulee yksi ihmiskunnan historian typerimmistä sodista.
Sillä ei saavuteta mitään. Tavoitteita ei ole.
Eikö Iranin karkottaminen Libanonista olisi saavutus?
Israel on tuskin asettanut sitä tavoitteeksi.
Tavoite on ennen ollut rauhallisen tilanteen palauttaminen, -
mutta ei enää.
Syyriassa Israel on määritellyt punaiset rajat ja pitää niistä kiinni, -
mutta ei Libanonissa.
Haluamme ajatella, että pelote on meillä, mutta se molemmilla, -
koska yksi virhearvio voi laukaista sodan, jota emme halua.
Tilanne räjähtää kuitenkin joskus, -
ja se tapahtuu sitten, kun se sopii Iranille.
Mainitsitte Israelin punaiset rajat Syyriassa.
Niiden päätarkoitus on estää Irania viemästä täsmäaseita Libanoniin.
Libanonin rintama on siis Israelin suurin huolenaihe.
Syyrian rintamallahan Israelilla on yliote, -
koska se pitää hallussaan Golania.
Minusta se on yksi ja sama rintama.
Hizbollah on läsnä Golanilla, kuten Israel paljastukset osoittavat.
Israelin taktiikka on nyt paljastaa viholliselle, -
että tiedämme siitä kaiken.
Sama Hizbollah on molemmissa osissa rintamaa.
Israelilla ei ole täydellistä ylivoimaa Golanilla, kuten ei Libanonissakaan.
Meillä on ilma- ja tiedusteluherruus, -
ja historiasta voi jo päätellä, että Israel voittaa, -
mutta sodasta tulee silti haastava, -
ja uhreja tulee molemmin puolin, varsinkin Libanonin puolella.
Emme voi olla turvallisin mielin missään osassa rintamaa.
Herra Oren, mitä mieltä olette siitä, -
mitä eversti Ben Shalom sanoi Libanonista?
Seuraavassa sodassa Israel ei tee eroa -
Iranin tukeman Hizbollahin ja Beirutin hallinnon välillä.
Tilanne on pakottanut Beirutin hallinnon -
kääntymään pois läntisestä suuntautumisesta kohti Irania, -
mikä huolettaa Israelia.
Viime viikolla Libanonin puolustusministeri Bou Saab -
tuli rajalle parlamentaarikkojen kanssa.
Yllättäen he olivat kaikki Hizbollahin parlamentaarikkoja.
Hän julisti, että jos Israel iskee Beirutin lentokentälle, -
jonne Israel sanoi Hizbollahin rakentavan täsmäasetehtaita, -
Libanon tekee vastaiskun Tel Avivin lentokentälle.
Ja jos Israel iskee Libanonin energiainfrastruktuuriin, -
se iskee Israelin energiainfrastruktuuriin.
Voiko tämä uhkausten kierre toteutua?
Nämä puheet liittyvät toisaalta pelotteeseen, josta puhuimme, -
ja toisaalta sisäpolitiikkaan.
Libanon on moniuskontoinen yhteiskunta -
ja sen hallituksessa on tarkat työn- ja viranjaot.
Presidentti ja armeijan komentaja on maroniitti, -
pääministeri on sunnimuslimi, ja parlamentin puhemies on šiiamuslimi.
Puolustusministerin puhe oli osa sisäistä väittelyä.
Israelin puolustusopista on virheellinen käsitys.
Vuonna 1956 Israel esti Egyptin jälleenaseistautumisen -
ensimmäistä kertaa Israelin perustamisen jälkeen.
Myös vuonna 1967 Israel iski ensin.
Siksi Israelin ajatellaan käyttävän ennaltaehkäiseviä iskuja.
Se ilmeisesti päättyi vuonna 1982, -
koska pääministeri Begin ei saanut israelilaisia vakuuttumaan -
sodan oikeutuksesta.
Sota aiheuttaa väistämättä uhreja ja tuhoa.
On vaikea vakuuttaa ihmisille, että se hinta kannattaa maksaa -
sen sijaan, että odotettaisiin vihollisen aloitetta.
Poikkeuksia olivat iskut Irakin ja Syyrian ydinlaitoksiin, -
ja uhkaukset iskeä Iranin ydinlaitoksiin.
Israel ei mielellään enää tee ennakoivia iskuja, -
vaan se odottaa toisen aloitetta, oikeuttaakseen iskunsa väestölleen.
Täsmäohjukset suunnataan todennäköisesti ilmatukikohtiin -
ja Israelin infrastruktuuriin, -
kun taas tuhannet epätarkat ohjukset ammutaan siviilikohteisiin.
Israel toivoo, että libanonilaiset antautuvat muutamassa päivässä, -
ja sota jää niin lyhyeksi, että israelilaisväestö säästyy iskuilta.
Israel ei siis aloita sotaa, jossa sen väestö joutuu kärsimään raskaasti.
Vuonna 1982 Israel meni Libanoniin taistelemaan PLO:ta -
ja muita Libanonissa olleita militioita vastaan.
Tuolloin Libanonin armeija vaikeni -
Fatahin ja muiden palestiinalaisten läsnäolosta, -
koska se pelkäsi palestiinalaisten hyökkäävän -
kristittyjä, druuseja ja muita ryhmiä vastaan.
Israelin tullessa libanonilaiskenraali julisti, -
että Israelin tulo oli se ihme, jota he olivat odottaneet.
Onko tilanne nyt samanlainen kuin silloin?
Ei oikeastaan. Tuolloin Libanon oli toipumassa sisällissodasta, -
jossa Syyria tuli väliin kristittyjen puolesta -
palestiinalaisia ja muita vastaan.
Myöhemmin Syyria käänsi kelkkansa.
Kristityillä oli panssarijoukkoja ja ilmatorjuntaohjuksia.
Israelin oli iskettävä niitä vastaan syntyneiden jännitteiden takia.
Nyt tällaisia muita joukkoja ei ole.
Libanonin kansallisarmeijakin on perustettu -
uskontoryhmien välisten jakolinjojen varaan.
Siinä oli šiialaisprikaati, -
johon keskushallinnon maroniitti ei voinut luottaa.
Nyt Libanonin armeija on USA:n aseistama ja kouluttama.
Sen on päätettävä, -
totteleeko se valtion viranomaisia vai Hizbollahia.
Ja se tietää joutuvansa kohteeksi, jos se osallistuu sotaan.
Tohtori Nisan, herra Oren mainitsi USA:n tuen Libanonin armeijalle.
Muutama viikko sitten USA:n suurlähetystö Beirutissa ilmoitti -
antaneensa kymmeniä miljoonia dollareita -
Libanon armeijan varustamiseen -
pimeänäkölaseilla ja muilla varusteilla.
Se myös jatkaa Libanonin armeijan kouluttamista.
Israel oli jo kuukausia aiemmin vihjannut -
Hizbollahin soluttautuneen Libanonin armeijaan -
ja käyttävän Libanonin armeijaa Israelin vakoilemiseen -
ja muuhun juonitteluun.
USA pyrkii tällä tavoin vahvistamaan liittolaistaan, -
jollainen Libanonin armeija voi toki ollakin, -
mutta se on Iranin tukeman Hizbollahin paineen alla.
Hizbollah on kaikin tavoin mukana Libanonin yhteiskunnassa, -
oikeuslaitoksessa, mediassa, politiikassa ja armeijassa.
Hizbollah hallitsee Libanonin elämää.
Kollegani puhui muslimien ja kristittyjen suhteista.
Mainitsitte, että seuraavassa sodassa Israel ei erottele Hizbollahia -
muusta Libanonista, -
mutta on muistettava, -
ettei Israelin ja Libanonin välillä ole historiallista vihamielisyyttä.
Hizbollah ja sen tukijat ovat tavallaan ottaneet Libanonin panttivangiksi.
Libanonin yhteiskunnan tietyt sektorit, myös osa šiioista -
ja varsinkin maroniittikristityt ja druusit -
haluaisivat normaalit suhteet Israeliin.
He haluaisivat palata 1950-luvulle, -
jolloin libanonilaisviranomaisilla oli salaisia suhteita israelilaisiin.
Tulevassakin sodassa Hizbollahia vastaan -
Israel tekee varmasti parhaansa, -
etteivät Libanonin yhteiskunta, infrastruktuuri ja talous kärsisi.
Sodan jälkeen kuitenkin toivomme sovintoa maiden välille.
Oletan sen tapahtuvan -
Egyptin ja Jordanian rauhansopimusten mallin mukaan.
Israelin ja Libanonin välillä on siihen historiallista potentiaalia, -
emmekä me tahdo pilata sitä.
Toivon ja oletan, että Israelin puolustusvoimat huomioivat sen.
Eversti Ben Shalom, kohteleeko Israel kovin ottein koko Libanonia, -
kuten sen poliittiset johtajat julistavat?
Armeijahan toteuttaa tarkkaan harkittua strategiaa.
Kun astun reservipalvelukseen, luen operatiivisia käskyjä, -
mutta täällä analysoin johtajiemme sanomisia.
Vuosien mittaan ajattelussa tapahtuu aaltoliikettä, -
ja nyt ajattelemme, että seuraavalla kerralla käytetään voimaa.
En kommentoi sitä, onko se oikein tai väärin.
Israel noudattaa aina kansainvälistä lakia eikä iske siviilikohteisiin.
Israel ei pommita sairaaloita.
Se on tietysti vaikeaa, jos terroristit pitävät päämajaansa sairaalassa.
Israel on kuitenkin nyt sillä kannalla, että sen ei saa enää epäröidä -
esimerkiksi maavoimien mukaanottoa, joka aiheuttaa aina suuren väittelyn.
Koska Israelissa pelätään kuolonuhreja.
Sodassa pelolla ei ole merkitystä.
Arvelen meidän käyttävän seuraavassa sodassa täyttä voimaa, -
jotta etenisimme mahdollisimman nopeasti.
Se ei ehkä enää onnistu kuudessa päivässä.
Armeijan johto puhuu "kuolettavuudesta".
Se ei ole Israelille tyypillistä puhetta.
Pyrimme vaikuttamaan viholliseen voimakkaasti ja nopeasti.
Sanoitte pitävänne Libanonia ja Syyriaa yhtenä rintamana.
Tuleeko Syyria mukaan seuraavaan Libanonin sotaan?
Hyökkääkö Israel molempiin maihin yhtä lailla?
Kokemus osoittaa, että jos Hizbollah aloittaa sodan, -
mikäli Iran antaa luvan, -
Israelin kannattaa pitää Syyria sodan ulkopuolella.
Käytämme siihen varmasti kaikkia keinoja, -
kuten diplomatiaa USA:n ja Venäjän kautta.
Hizbollah on kuitenkin juurtunut Syyriaan.
Jos se alkaa ampua Golanilta, me vastaamme siihen.
Syyria tulee mukaan hyvin herkästi.
Herra Oren, miten innokkaasti Iran lähtee nyt tähän seikkailuun?
Kansainvälisen valuuttarahaston mukaan -
sen talous on romahtamaisillaan.
Inflaatio on 40 prosenttia, -
ja raakaöljyn vientinäkymät ovat huonot.
USA:n hallinto näyttää suunnittelevan pakotteiden lisäämistä entisestään.
Miten Iran suhtautuu nyt Israeliin, -
ja ymmärtääkö Hizbollah Teheranin tilanteen?
Libanon ja Hizbollah ovat -
Iranin vallankumouksen tärkein voitto.
Tavoitteena olikin -
viedä vallankumousta ulkomaille.
Libanonista tuli sen ensimmäinen etuvartioasema.
Saddam Husseinin Irakin kaaduttua -
Iran on laajentanut operaatioitaan muuallekin.
Sen on harkittava sodan hyötyjä ja haittoja.
Libanon kärsii, jos Iranin arkaan kohtaan lyödään.
Kuten Mordechai Nisan sanoi, jos Irania ei olisi ollut, -
Israel ja Libanon eläisivät rinnakkain rauhassa.
Maiden välillä ei ole aluekiistoja.
Libanonista tuli konfliktivaltio vain, -
koska Israelilla oli konflikti Jordanian palestiinalaisten kanssa, -
ja kuningas Hussein hääti heidät Jordaniasta, -
ja he menivät Libanoniin vahvistamaan asemaansa siellä.
Niin ei tarvinnut käydä, mutta niin kävi, -
ja kohtalo voi kääntyä uudelleen.
Iranin talousongelmat vaikuttavat Hizbollahiin.
Iranin rahoitus Hizbollahille on vähentynyt puoleen viime vuodesta.
Sekin on otettava huomioon, -
koska jos Israel etenee koko Etelä-Libanoniin, -
se aiheuttaa myös taloudellisia tappioita kuolonuhrien lisäksi.
Ohjelma on lopuillaan. Loppukommenttinne, olkaa hyvä!
Nasrallahin tavoite tuskin on -
Libanonin šiiayhteisön hyvinvointi.
Hän on antautunut sille ideologialle, -
jolla Iranin uskonoppineet hallitsevat maailman šiiayhteisöä.
Hänen libanonilaisuutensa on kyseenalainen.
Mitä tulee normaalielämään Libanonin eri yhteisöjen välillä, -
hän saattaa silti olla kiinnostunut siitä, -
säilyttävätkö šiiat saamansa aseman, -
jos Hizbollah on vastuussa Libanonin tuhoamisesta.
Valitettavasti Hizbollah on voittanut libanonilaisten sydämet.
Useimmat etelälibanonilaiset pitävät meitä pelottavina vihollisina.
Niin, etelässä.
Etelä tuhoutuu sodassa, -
ja koko maa kärsii.
Jos he vain tietäisivät totuuden, hirvittävä sota voitaisiin välttää.
Reuvenin kuvailema mieliala vallitsi Etelä-Libanonissa 19 vuotta sitten, -
mutta se on laimentunut, -
koska Israel ei ole enää siellä, ja monet libanonilaiset ihmettelevät, -
miksi Hizbollah taistelee Israelia vastaan.
Nasrallah on neuvokas ja kokenut, -
mutta sota vaarantaisi hänen henkensä.
Emme ehtineet keskustella Libanonin talouskriisistä.
Silläkin on vaikutusta päätöksiin.
Kiitos, tohtori Nisan, herra Oren ja eversti Ben Shalom!
Kiitos katsojillekin! Rukoilkaa rauhaa Israelin ja Libanonin välille, -
ettei tämä sota koskaan toteutuisi! Näkemiin tiistaihin!
Suomennos: Hannele Lehtoranta