Tervetuloa Jerusalem studioon!
Egyptin presidentti -
Abdel Fattah al-Sisi onnistui -
vahvistamaan sisäistä asemaansa kansanäänestyksellä, -
jolla hänen valtakautensa pidennettiin käytännössä vuoteen 2030 asti.
Egyptin tilanne on kuitenkin epävakaa lähes kaikilla ulkomaanrintamilla.
Egyptin haasteista keskustelevat tänään analyytikkomme Amir Oren -
ja tohtori Ofir Winter Kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskuksesta.
Herra Oren, kertoisitteko Egyptin viimeaikaisista tapahtumista?
Viimeiset 67 vuotta Egyptiä ovat hallinneet viisi sotilasjohtajaa, -
sekä Muslimiveljeskunnan Muhammad Mursi, -
joka syrjäytettiin vuoden kuluttua.
Ne viisi sotilasjohtajaa olivat -
Muhammad Naguib, -
joka toimi Gamal Abdel Nasserin ryhmän keulakuvana, -
Anwar Sadat, Hosni Mubarak ja nyt Abdel Fattah al-Sisi.
Nasser hallitsi 16 vuotta, Sadat 11 vuotta -
ja Mubarak lähes 30 vuotta.
Vuonna 2014 valtaan noussut Sisi haluaa hallita 16 vuotta.
Häntä voisi kuvailla uudeksi Nasseriksi.
Hänen sisäinen asemansa näyttää vankalta, -
mutta kukapa siitä tietää? Hänet saatetaan yrittää salamurhata.
Maan kaksi valtakeskusta, turvallisuuspalvelu ja armeija, -
saattavat nousta häntä vastaan, vaikkei se näytä nyt todennäköiseltä.
Tärkeimmissä kokouksissa -
Sisin seurassa on useammin tiedustelujohtaja Abbas Kamel -
kuin ulkoministeri Sameh Shoukry.
Israelia lukuun ottamatta -
Egyptillä on ongelmia kaikkien naapurimaidensa kanssa.
Lännessä on sisällissotaa käyvä Libya.
Egypti tukee sotamarsalkaksi itseään kutsuvaa Haftaria.
Hänen tukikohtansa on maan itäosassa Bengasissa, -
mutta hän yrittää vallata pääkaupunki Tripolin.
Sudanissa Omar al-Bashir syrjäytettiin juuri.
Egypti sanoo olevansa Sudanin kansan puolella.
Sitten on Gaza, jossa Hamas tukee Muslimiveljeskuntaa, -
ja siksi se on Egyptin vihollinen.
Egyptiin kuuluvalla Siinailla on yhä Isisin rippeitä, -
Wilayat Sinai, Siinain provinssi.
Sisäisesti Sisin asema on suhteellisen vakaa, -
mutta ympäristössään Egyptillä on paljon ongelmia.
Enkä edes maininnut Etiopiaa ja Niilin vesikiistaa.
Yritämme käsitellä jokaisen haasteen.
Tohtori Winter, -
perustuslain muutosten sanotaan antavan presidentti Sisille -
lisää aikaa Egyptin vakauden vahvistamiseen.
Egypti on ollut epävakaa Mubarakin syrjäyttämisestä lähtien.
Muutoksen vastustajat pitävät sitä vain keinona pysyä vallassa, -
saada lisää valtaoikeuksia -
ja tuoda armeijaa, Sisin päätukijaa, vahvemmin mukaan politiikkaan.
Miten asia on?
Emme vielä tiedä perustuslakiäänestyksen tulosta.
Odotamme vielä tietoa siitä, miten kansa on äänestänyt.
Amir puhui -
Egyptiä ympäröivistä jännitteistä, -
Algeriasta, Sudanista ja Libyasta.
Se on epävakaa ympäristö.
Sisi sanoi pyytävänsä näitä muutoksia perustuslakiin -
välttääkseen samanlaisen skenaarion Egyptissä.
Muutosten päätavoite on siis -
antaa lisäaikaa Sisin hallinnon projekteille, -
jotka ovat olleet käynnissä viimeiset viisi vuotta.
Ne ovat talouteen, turvallisuuteen ja vakauteen liittyviä uudistuksia.
Sisi haluaa säästää Egyptin siltä kohtalolta, -
jonka näemme alueen muissa maissa, -
Syyriassa, Libyassa, Sudanissa ja ehkä nyt Algeriassakin.
Hän lupaa kansalleen vakautta -
tämän anarkian, epävakauden ja turvattomuuden keskellä.
Hän ei aja demokratiaa ainakaan toistaiseksi.
Se ei ole hänen ykkösprioriteettinsa.
Hän lupaa pitkän tähtäimen talousuudistuksia, -
jotka auttavat vakauskehitystä ja väestöä pitkällä aikavälillä.
Näyttää siltä, ettei kansa itsekään vaadi nyt demokratiaa, -
koska vakaus on nyt päivittäinen haaste Egyptissä.
Herra Oren, haluaisin ensin keskustella Egyptin etelärintamasta.
Sudanista tuli Kairoon sotilasdelegaatio -
tapaamaan Sisiä ja tiedustelujohtaja Abbas Kamelia.
He pyysivät Sisiä jatkamaan tukea Sudanille -
sekä sotilaallisella että tiedustelutasolla -
ja ylläpitämään maiden vahvoja suhteita.
Egyptin presidentti näyttää tahtovan samaa, -
koska Egyptin etelärajalla tarvitaan kipeästi vakautta.
"Niilinlaakson ykseys" oli tärkeä osa Egyptin agendaa vuosia sitten.
Se meni jopa palestiinalaisasian ja Israel-suhteen ohi.
Koska Niili virtaa Etiopian ja Sudanin rajalta -
Sudanin läpi, -
britit hallitsivat sekä Sudania että Egyptiä, -
ja kun Egypti itsenäistyi, se halusi valloittaa Sudanin.
Se oli mahdotonta, -
ja Nasser hyllytti sen unelman 1950-luvun lopulla.
Sudan on kuitenkin yksi Egyptin takapihoista.
Khartumin ja sen ympäristön vakaus on Egyptin turvallisuusetu.
Sisi ei silti välttämättä halua sekaantua Sudanin kriisiin.
Siksi hän sanoo olevansa Sudanin kansan puolella.
Hän tahtoo nähdä, onnistuuko vallankaappaus.
Se näyttää onnistuneen, koska al-Bashirin tiloihin hyökättiin -
ja hänet paljastettiin korruptoituneeksi, -
mikä ei ollut kovin yllättävää.
Egypti näyttää odottavan vallankaappauksen rauhoittumista.
Sisi muuten tapasi sudanilaisdelegaation -
Afrikan unionin puheenjohtajan ominaisuudessa.
Puheenjohtajuus on kiertävä, ja se on tällä hetkellä Sisillä.
Hän ei siis edusta yksin Egyptiä.
Mitä tulee kysymykseenne ja Ofirin kommenttiin, -
Ulkopuoliset kuulostavat helposti holhoavalta ja alentuvalta -
puhuessaan muista kulttuureista, mutta se ei ole tarkoitus.
Egypti on ikivanha ja kunnioitettu sivilisaatio.
Egyptiläiset ovat ehkä oikeassa sanoessaan, -
että koska maa sijaitsee niin erikoisessa paikassa Niilin varrella, -
se tarvitsee faaraon.
Nykyään se tarkoittaa sotilasjohtajaa, -
joka pystyy hallitsemaan, ruokkimaan ja suojelemaan -
lähes 100 miljoonaa egyptiläistä.
Kun ulkopuoliset vaativat naiivisti -
"vapaita, täydellisiä ja reiluja vaaleja" Egyptiin, -
vaikka islamistit ottaisivatkin vallan, koska se on kansan tahto, -
vähemmän naiivit sanovat, että ne ovatkin sitten viimeiset vaalit.
Kun islamistit pääsevät valtaan, demokratia loppuu siihen.
Heidät saadaan pois vallasta vain Sisin käyttämällä tavalla.
Ilmeisesti ainakin 75 prosenttia egyptiläisistä -
tukee Sisin johtamaa armeijaa.
Muslimiveljeskuntaa kannattaa 20―25 prosenttia egyptiläisistä.
Kun Muhammad Mursi oli Egyptin presidentti -
ja johti Muslimiveljeskuntaa, joka hallitsi maata tuolloin, -
häntä syytettiin perustuslain muuttamisesta sellaiseksi, -
että hän pysyisi vallassa loputtomasti, eikä vain tietyn aikaa.
Tohtori Winter, miten suuri uhka Sudan on Egyptin vakaudelle?
On huvittavaa nähdä, -
miten Egyptin suhtautuminen al-Bashiriin muuttui täydellisesti -
Sudanin tapahtumien seurauksena.
Sisi tuki ennen al-Bashiria ja kutsui hänet vieraakseen marraskuussa.
He istuivat vierekkäin Sharm el-Sheikhissä.
Sisi kohteli häntä kunnioittavasti, -
koska Sudan on Egyptille elintärkeä Niilin takia.
Egyptin presidentti haluaa ratkaista Renessanssipadon kiistan -
Sudanin ja Etiopian kanssa.
Nyt kun Omar al-Bashir suistettiin vallasta, -
Egypti muutti kantaansa ja tukee Sudanin väliaikaishallintoa.
Se ei halua sinne johtoa, joka ei ole sen edun mukainen, -
mutta tärkeintä Egyptille on rajaturvallisuus, -
terrorin ja salakuljetuksen estäminen ja tietysti Niili.
Nämä ovat keskeisiä kysymyksiä tulevina vuosina.
Yhtäkkiä al-Bashirista tuli "Muslimiveljeskunnan tukija" -
ja Egyptin hallinto "tukee Sudanin kansaa".
Egyptin kannan ratkaisee Egyptin oma etu.
Herra Oren, keskustellaan seuraavaksi Egyptin länsinaapurista.
Egyptin ulkopolitiikan keskeinen tavoite on ollut -
Libyan vakauttaminen.
Aseiden salakuljetus ja Libyan islamistijärjestöt -
aiheuttavat paljon haasteita Egyptille.
Islamistit käyttävät Egyptiä reittinä Wilayat Sinaille, -
Siinain Isisille.
Miten tuloksekkaita Sisin ponnistelut ovat olleet?
Miten paljon ulkomaiden tukea Sisi on saanut kerättyä -
kansainvälisen yhteisön välteltyä Egyptiä pitkään?
Kumpi on pienempi paha, -
tunnettu vai tuntematon paha?
Muammar Gaddafi ei ollut kenenkään suosiossa.
Alkuaikoinaan hän ehdotti Libyan ja Egyptin yhdistymistä.
Sitten hänestä tuli Egyptin pahin vihollinen.
Maiden pitkä ja hatara raja oli suuri päänvaiva Mubarakille.
Egyptin ja Libyan välille syttyi melkein sota 1980-luvun puolivälissä.
Sitten suhteet rauhoittuivat, kunnes Gaddafi syrjäytettiin.
Venäläiset huomauttavat aina, -
että Irakin ja Libyan tilanne on nyt vieläkin pahempi -
kuin Saddamin ja Gaddafin aikaan.
Vahva johtaja on parempi kuin anarkia.
Libyassa on yhä YK:n tunnustama hallitus, -
Kansallisneuvoston hallitus Tripolissa.
Haftar oli ensimmäisiä kapinallisia Gaddafia vastaan, -
kunnes hän ryhtyi itsenäiseksi sotapäälliköksi.
Sisi tukee Haftaria, koska hän uskoo, -
että Haftarilla on parhaat mahdollisuudet voittaa "terroristit".
Se ei välttämättä onnistu, vaan Libyaan voi tulla täysi kaaos.
Aseiden salakuljetuksen lisäksi ongelmana on ihmiskauppa -
ja monet muut ilmiöt, -
kuten maahanmuutto Eurooppaan.
Haftar saattaa vain pahentaa niitä ongelmia, -
mutta toistaiseksi Sisi on hänen kannallaan.
Tohtori Winter, mitä mieltä olette?
Haftar on pitkälti Egyptin mallin mukainen johtaja.
Hän johtaa armeijaa, -
ja Sisi tulee hänen kanssaan hyvin toimeen, -
koska molemmat vastustavat islamisteja, -
Muslimiveljeskuntaa ja Isisiä.
Nyt keskustellaan paljon siitä, -
tuleeko Libyaan, Sudaniin ja Algeriaan Egyptin mallin mukainen sotilasjohto -
vai palautuuko valta kansalle -
demokraattisemman mallin mukaisesti?
Egyptiläiset sanovat malliaan paremmaksi, -
vaurauden ja vakauden malliksi.
Mitä tulee perustuslakimuutoksiin, -
en usko että niitä kannatetaan niin suurin joukoin kuin vuonna 2014, -
kun 98 prosenttia egyptiläisistä kannatti niitä.
On mielenkiintoista tietää, miten moni kannatti sitä mallia -
ja mikä oli äänestysprosentti, -
erityisesti nuorten keskuudessa, sillä he maksavat ne uudistukset.
Algerian tapaus on mielenkiintoinen.
1950-luvulla Egypti tuki äänekkäästi FLN:ää, -
Algerian kansallista vapautusrintamaa.
Sitten Algeriassa tapahtui -
melkein kuin Sisiin liittyvien tapahtumien esinäytös.
Armeija taisteli islamisteja vastaan. Siellä oli melkoinen verilöyly.
1970-luvun alussa Abdelaziz Bouteflika oli ulkoministeri.
Hän lähti näyttämöltä vasta nyt, 50 vuotta myöhemmin!
Arabimaailmassa ja Afrikassa on ilmeisiä dynastioita.
Huomauttaisin siitä, mitä tohtori Winter sanoi.
Vuoden 2011 arabikevät toistui monissa maissa samanlaisena.
Kansannousu lähti liikkeelle yleensä keskiluokan lietsomana.
Keskiluokka oli kyllästynyt korruptioon ja sisäiseen epävakauteen.
Sitten islamistit ottivat vallan demokraattisin keinoin, -
mutta Egyptissä armeija palautti maahan vakauden -
yhden johtajan taakse yhdistyneiden islamistien alettua toteuttaa -
ääri-ideologiansa mukaisia uudistuksia.
Miten paljon Egyptin tapahtumat toimivat mallina muille maille?
Kaikki alkoi Tunisiasta, mutta sitten Egypti joutui niihin liekkeihin.
On mielenkiintoista, -
että koskemattomina pysyivät vain monarkiat, -
Marokko, Jordania, Saudi-Arabia ja Persianlahden eri šeikkikunnat.
Tasavallat olivat alttiimpia kansanjoukkojen hyökkäyksille.
Sitten tuli tietysti vastareaktio.
Odotukset olivat nousseet, joten ihmiset pettyivät.
Vallankumoukseen pettyneet alkoivat tukea armeijaa.
Tohtori Winter, siirrytään keskustelemaan Siinaista.
Wilayat Sinai, Isisin Siinain provinssi, -
on taistellut katkerasti Sisin hallintoa vastaan.
Wilayat Sinai kuului ennen Muslimiveljeskuntaan -
Ansar Beit al-Maqdisin nimellä.
Se irrottautui siitä talousongelmien takia -
ja löysi itselleen uuden rahoittajan, Isisin.
Egyptin armeija on vuosien mittaan heikentänyt sitä merkittävästi.
Näkyykö tunnelin päässä valoa?
Vaikea kysymys.
Siinain tapahtumista -
on hyvin vähän luotettavaa tietoa.
Kyse on lähinnä Pohjois-Siinaista, sillä Etelä-Siinai on turvallinen.
Siellä pidetään paljon kansainvälisiä kokouksia.
Mainitsimme aiemmin Sharm el-Sheikhin.
Turistit ovat palaamassa Siinaille, mikä on suuri helpotus Egyptille.
Turismi on tärkeä tulonlähde.
Pohjoisessa on vielä ongelmia.
Viime vuonna tapahtui edistystä.
Vuoden 2017 lopussa tilanne oli pahimmillaan.
Al-Rawdan moskeijan verilöylyssä kuoli satoja sufilaisia.
Sen jälkeen tehtiin sisä- ja puolustusministerin salamurhayritys, -
joka melkein onnistui.
Viime vuonna Egypti tehosti huomattavasti taisteluaan -
Siinain terroristeja vastaan.
Haaste on valtava.
Hamas tuki aiemmin Siinain militantteja, -
mutta nyt Egypti ja Hamas ovat sopineet yhteistyöstä Siinailla.
Pohjois-Siinailla on syrjäytynyt väestö, -
joiden perimmäisiä ongelmia olisi pitänyt käsitellä, -
kuten työttömyyttä ja infrastruktuuria.
Valtion olisi pitänyt investoida heihin niin, -
että he kokisivat olevansa osa Egyptiä.
Myös sissisodankäynti on ollut haastavaa Egyptin armeijalle, -
koska se ei ole tottunut siihen.
Trumpin rauhansuunnitelma saattaa osaltaan käsitellä -
myös Siinain haasteita.
Trump luultavasti julkistaa "vuosisadan diilinsä" -
kesäkuun puolivälissä.
Keskustelemme siitä pian.
Herra Oren, aika on vähissä, ja haluaisin keskustella vielä Israelista.
Hamas on Muslimiveljeskunnan haara, -
ja se on auttanut Siinain Isisiä.
Se saa myös yhä enemmän tukea Iranilta.
Hamasin pääliittolainen Islamilainen jihad -
on täysin Iranin rahoittama.
Sitä kautta Iran on saanut hyvän otteen Gazasta.
Miten Iranin vaikutusvalta Gazassa sekä Hamasin ja Isisin yhteydet -
vaikeuttavat tai vahvistavat Israelin ja Egyptin suhteita?
Lähi-idästä puhuttaessa on turha sanoakaan, -
että se on mutkikasta.
Iranhan on taistellut Isisiä vastaan -
Irakissa ja Syyriassa.
Gazassa se auttaa Hamasia, joka on sunnijärjestö kuten Isiskin.
Hamasin ja Siinain Isisin suhde on hyvin mutkikas, -
kuten monien ryhmien suhteet Syyriassa.
Yhtenä päivänä ne ovat liittolaisia ja seuraavana vihollisia, -
sitten ne solmivat aselevon ja sitten taas sotivat toisiaan vastaan.
Yhteen aikaan Hamas ja Wilayat Sinai olivat vihollisia.
Israel ja Egypti ovat liittolaisia -
taistelussa terrorismia ja ääriryhmiä vastaan.
Sen on myöntänyt itse Sisikin.
Myöhemmin hän tosin pyysi, ettei siitä puhuttaisi, -
että Israelin ilmavoimat auttavat Egyptiä -
taistelussa yhteisiä vihollisia vastaan Siinailla.
Israel ei tietenkään puhu siitä julkisesti.
Aika on lopuillaan. Viimeinen lause, tohtori Winter?
Siinain ja Egyptin suhteen edessä ovat mielenkiintoiset ajat.
Haasteet ovat valtavia.
Ne liittyvät talouteen, turvallisuuteen ja legitimiteettiin.
Kun tiedämme kansanäänestyksen tulokset, osaamme sanoa enemmän.
Sisi on parasta, mitä Israelille on tapahtunut -
Sadatin salamurhasta lähtien lokakuussa 1981.
Sisi kannattaa rauhaa ja suhdetta Israeliin, -
mutta hän on myös aktiivinen, toisin kuin Mubarak.
Sisin pysyminen vallassa on hyvä uutinen Israelille.
Kiitos, Amir Oren ja tohtori Ofir Winter!
Kiitos katsojillekin, näkemiin tiistaihin!
Suomennos: Hannele Lehtoranta