Tere tulemast saatesse!
Ei USA ega ükski teine riik pole kunagi tunnustanud
Süürialt 1967. a sõjas vallutatud Golani Iisraeli osaks.
Viimastel aastatel pole Iisraeli halduse vastu võideldud,
kuna Assadi režiim maadleb Süüria konfliktiga.
Nüüd kui terendab Süüria konflikti lõpp,
on vaieldud piirkonna saatus diplomaatias taas pinnale tõusnud.
Stuudios vestlevad
brigaadikindral reservis Yossi Kuperwasser,
Jeruusalemma Avalike Asjade Keskuse Lähis-Ida arenguprojekti juht,
TV7 analüütik Amir Oren
ja dr Mordechai Nisan,
Heebrea Ülikooli Lähis-Ida uuringute erulektor.
Hr Oren, kas räägiksite palun viimastest sündmustest?
Nagu teada, on Iisraeli ja Süüria vahel peetud läbirääkimisi
alates 1974. a Genfi konverentsist,
kus Süüria nõustus kõnelustega üksnes Egiptuse vahendusel.
1990. aastail peeti mitmeid kõnelusi
alates Madridi konverentsist
kuni Sheperdstowni konverentsini 2000. a.
Vahele on mahtunud ka hulk osaliselt salastatud kõnelusi
Jeruusalemma ja Damaskuse vahel.
Need pole alati vilja kandnud,
kuna riigid pole jõudnud kokkuleppele,
mis juhtub konkreetselt pärast seda,
kui Iisraeli ja Süüria vahel rahu sõlmitakse.
Kuivõrd on Iisrael valmis oma vägesid ja tsiviilelanikke Golanilt välja viima
või kas üldse taandutakse?
Kas Süüria väed pääsevad Galilea järve kaldani,
nagu oli enne 1967. a sõda.
Viimasel ajal on Süüria ainus toetaja Venemaa
meenutanud kõigile,
et Yom Kippuri ja 1967. sõja järel
koostatud ÜRO resolutsioonide järgi
kuuluvad kõik maaalad läbirääkimistele.
Kui Venemaa seda ütles,
siis Iisraeli juhid, sh peaminister Netanyahu,
püüdsid saada USA valitsuse tuge
Iisraeli nõudmistele Golani suhtes.
Brigaadikindral Kupperwasser,
tahaksin kuulda teie nägemust praeguse olukorra kohta,
eriti julgeoleku aspektist.
Eelmine nädal ütles senaator Lindsay Graham,
et Golan on Iisraeli kaitse seisukohast keskne.
Venemaa näeb seda erinevalt.
Lähis-Ida konfliktid on maailma suurriikide mängumaa.
USA ja Venemaa püüavad teineteist tasakaalustada,
manööverdades eri rinnetel, et oma huve kaitsta.
Nüüd püütakse muuta olukorda,
mis võib kaua aega võtta,
nii et see oleks seaduslikult aktsepteeritav.
Iisrael kuulutas Golani 1981. a endale kuuluvaks.
Kõik mõistavad, et Iisrael ei saa Golanist loobuda.
Kõik mõistavad sedagi, et Iisrael vallutas Golani 1967. a sõjas,
mida alustasid araablased.
Sinnani kasutati Golani rünnakuteks Iisraeli vastu.
Iisrael oli kaitsepositsioonil
ja seepärast on tema õigus Golanile õigustatud.
Sellest hoolimata, et Venemaa ja Süüria sellega nõus pole.
Kuigi Venemaa ja Süüria pole nõus, teavad nad ometi fakte.
Küsimus on selles, kas see fakt ka seadustatud saab.
USA revideerib parajasti
oma nägemust antud teemal.
Kui USA hoiak muutub,
hakkab see asjade käiku märkimisväärselt mõjutama.
Iisraeli õigus Golanile on õigustatud ja ta ei loobu sellest.
Eriti Süüria ebastabiilse olukorra valguses.
Ka Iraan püüab paigutada piirile
oma või oma käepikenduste vägesid,
kes saavad oma käsud otse Iraanilt.
On seega hullumeelne mõelda, et Iisrael Golanist loobuks.
Samal ajal on USA ja Iisrael sellega
araablastele ja süürlastele pinnuks silmas.
Olukord on talutav, kuni see püsib muutumatuna.
Kui teema rambivalgusse satub, tuleb selle suhtes seisukoht võtta.
Dr Nisan?
Oluline faktor on Lähis-Ida riikide vaheliste lepingute haprus.
Lepinguist nende maade vahel näeb,
et nad pole täitnud oma avalikke, poliitilisi ja juriidilisi kohustusi.
Näiteks kõik PLO ja Liibanoni relvarahulepingud 1970.-80. aastail -
Arafat rikkus kõiki 500 lepingut.
Iisraeli ja Jordaania vahelised rahulepingud
ei toonud rahu rahvaste vahele, kuigi tõid relvarahu,
mille saatust me hetkel veel ei tea.
Viimase 50-60 aastaga on Süüria saanud maailmas tuntuks
terroriste toetava riigina,
Liibanoni okupeerijana,
ja palestiinlaste toetaja nende sõdades Iisraeli vastu.
On täiesti hullumeelne mõte,
et Iisrael usaldaks Süüriat ja taganeks Golanilt. - Hr Oren?
Probleemiks on pretsedent Iisraeli-Egiptuse rahulepingu kujul.
Egiptus ei tahtnud eraldi rahu,
eriti seoses palestiinlastega, ega ka Jordaaniaga.
Egiptus ei tahtnud,
et Hafez Assad takistaks rahulepingut Iisraeliga.
Ta tahtis siiski Assadile näidata,
et kui ta on edaspidi valmis kõnelusteks,
on Egiptus usaldusväärne partner.
Iisraeli ja Süüria vahelised hilisemad kõnelused
on põhinenud sellel.
Clintoni valitsuse ajal,
juba enne 2000. a Sheperdstowni kõnelusi,
arutati USA armee vägede paigutamist Golanile.
Samamoodi nagu rahvusvahelised vaatlejad Siinail.
Nende eesmärgiks oli Iisrael ja Süüria teineteisest eemal hoida,
ning kinnitada iisraellastele ameeriklastele tuge.
Süüria ei ründaks Iisraeli Golanilt, kui seal oleksid USA väed.
See aga ei kehtiks siis,
kui piirkonnas oleks ISIS või teised Iraani toetatud väed.
See ettepanek tõstatub taas,
kui kõnelustel jõutakse viimasesse faasi,
kus puudub vaid lõpplahendus.
Brigaadikindral Kupperwasser?
Golani piirkond on Siinaist topograafiliselt täiesti erinev.
Seega ei saa neid olukordi võrrelda.
Golani kõrgustikult näeb all avanevasse orgu
ja see on Damaskusele väga lähedal.
See piirab ka Süüria vägede taganemist piirilt.
Rahukõneluste toimumise käigus
arutati Süüria vägede taandumist piirilt kaugemale.
Süüria ei nõustunud sellega,
kuna Damaskus asub vaid 40 km kaugusel piirist.
Pean silmas seda võimalikku piiri, mis saabuks tulevikus.
Tuleb seega meeles pidada,
et ka Iisrael ei taha USA sõdureid ohtu seada.
Piirijulgeolekuga seotud küsimustes on raske kokkuleppele jõuda.
Seni, kui Golanil on Iisraeli väed,
suudame end kaitsta.
Iisrael pole huvitatud Süüria poolele minekust.
Ka Süüria ei peaks seda kartma.
Iisrael aga vajab Golani.
Meenutagem, et ajaloo vältel
on juudid elanud Golanil kuni 20. sajandini.
Golanil elas varem suuri juudikogukondi,
ka enne 730. a suurt maavärinat.
Iisraelil on seega Golanile ajalooline õigus.
Tähtsaim põhjus on muidugi julgeolek.
On vägagi mõistlik säilitada Golan Iisraeli osana.
Rahukõnelustel arutati lahendust,
mis tagaks Iisraeli julgeoleku
Süüria valitsetaval Golanil.
Need lahendused pole täna enam aktuaalsed
ja seepärast tehakse uusi ettepanekuid.
Me ei saa siiski liiga ahneks minna.
See võib raskendada koostööd araablastega.
Iisrael peab seda hoolega kaaluma.
Dr Nisan, Assadi valitsus pole kunagi loobunud nõudmistest
Golani piirkonna valitsemise suhtes.
Samas -
ka Iisrael pole kunagi lubanud piirkonnast lahkuda.
Kõnelused pole mingit lahendust tootnud.
Süüria on taas teatanud
koos oma toetaja Venemaaga,
et praeguse Süüria konflikti otsustavas lepingus,
kuhu Golan ei kuulunud Iisraeli haldusvõimu tõttu,
nõuaks Süüria Golani endale,
et kehtestada piire oma huvide kohaselt.
Süüria tahab kindlasti ka Iisraeli nägemust kuulda.
Kas usute, et see on realistlik?
Ei usu.
Tõde on see, et alates 1974. aastast
on Iisraeli ja Süüria vaheline piir rahulik olnud.
Süüria pole saanud Iisraeli piiri kaudu rünnata,
kuna sellest pole mingit topograafilist kasu.
Vaenlasele tuleb anda põhjus mitte rünnata, mitte vastupidi.
Hetkel on Süüria veendunud, et ei tasu Golani rünnata.
Iisraeli eesmärgiks on jääda Golanile,
nagu mainitud, nii ajaloolistel, strateegilistel
kui poliitilistel põhjustel,
kuna maade vahelisi lepinguid ei saa usaldada.
Golanil elab ca 22 000 juuti
ja ca 20 000 druusi.
Kuue päeva sõja ajal
piirkonna araablastest ja tšerkessidest elanikud põgenesid.
Kohale jäid vaid druusid.
Miks nemad ei põgenenud?
Iisraelis elavad druusid rääkisid, et nad võivad juutidega rahus elada,
nagu oli olnud pärast 1948. a.
Pärast 1967. a on juutide ja druuside suhted head olnud.
Seal pole terrorismi ega mässe,
nagu Juudas ja Samaarias ja Gazas.
Demograafiline faktor on üks põhjus,
miks olukord on sobiv Golani elanike ja Iisraeli
ning Iisraeli ja Süüria vahelise tasakaalu perspektiivist.
Hr Oren?
Iisraeli diplomaatiline positsioon oleks nõrk,
kui Süüria rahuleping
viiks kõigi välisvägede väljasaatmiseni.
Iisrael nõuaks Iraani ja Süüria Iisraeli taandumist.
Ta peab Iisraeli Golani vallutajaks,
kuid Iraani oma külaliseks.
Süüria nõuab seega omakorda Iisraeli taandumist Golanilt.
Nagu dr Nisan ütles,
on piir olnud rahulik alates 1974. a.
1973. a püüdis Süüria vägisi tagasi vallutada,
mida diplomaatiaga ei suutnud.
Sama tegi ka Anwar Sadat Egiptuses.
Süüria võib küll üritada,
kuid jääb alla Iisraeli Kaitsejõududele.
Süüria võib püüda elustada rahukõnelusi,
näiteks raketirünnaku või eriüksuslaste rünnaku kaudu.
Nad teavad, et nad lüüakse tagasi,
kuid vähemalt viib see kõneluste taaskäivitamiseni.
Iisrael peaks selliseks olukorraks valmistuma.
Brigaadikindral Kupperwasser,
Iisraeli ähvardab põhjas nüüd ühe rinde asemel kaks:
Liibanoni piiril ja Golani kõrgustikul.
Iraani vägesid on mõlemal piiril,
kuigi Venemaaga lepiti kokku, et nad jäävad 80 km kaugusele.
Venemaa isegi trotsib seda lepingut,
mitte Golanil Iisraeli ja Jordaania piiril,
vaid 1967. a sõjale eelneval piiril.
See õigustaks Iraani kohalolu Iisraeli vastasel piiril.
Kas Iisraelil on teist võimalust
peale rahvusvahelise tunnustuse taotlemise
oma haldusvõimule Golanil,
mida rahvusvaheline üldsus õigustatuks ei pea?
Iisrael ei pea seda tegema.
See on kahe juhuse tulemus.
Üks on Süüria kodusõja lõpp,
ja teine on Venemaa mõjuvõim Süürias.
Süüria tulevik on ebastabiilne.
Iisrael tahab sellest muutusfaasist kasu lõigata,
et oma huve tagada.
Iisraeli huvides on, et kõik mõistaksid,
et nad ei kavatse Golanilt taanduda.
Iisraeli huvide eest seisab ka Trumpi valitsus,
kes kaitseb Iisraeli julgeolekuhuve.
Seepärast on nad valmis toetama senaator Grahami ettepanekut.
Nüüd on Iisraelil hea võimalus selles asjas edasi liikuda.
Iisrael võiks jätkata nagu varemgi,
aga Süüria ebastabiilse olukorra varjus
on Iisraelil nüüd hea võimalus rahvusvahelist tunnustust taotleda.
Iisrael mõistab, et peab käivitama vajalikud meetmed
põhjarinde kaitsmiseks, mis ka Golanil ei juhtuks.
Oht on tõeline,
ükskõik, kas Iisraeli haldusvõimu Golanil tunnustatakse või mitte.
Oht valitseb mõlemal rindel.
Praegu räägime tegelikult ühest rindest -
põhjarindest, mitte Süüriast ja Liibanonist.
Hezbollah on kohal ka Golanil.
Süüria ja Liibanoni piiridel mängitakse eri reeglite järgi.
Iisrael tahab õiglast mängu tagada.
Isegi Venemaa on aktsepteerinud
Iisraeli teatatavat tegevusvabadust Süürias.
Nii Süüria kui Iraan teavad, et ei tohi kätte maksta.
Liibanonis aga toimitakse teisiti.
Kui Iisrael ründaks Liibanonis,
maksaks Hezbollah kätte.
Iisrael peab oskama neil tandritel manööverdada.
Iisraelil on kolm keskset mureteemat:
Iraani armeebaaside ehitamine Süürias,
Iraani ja Hezbollah' baaside ehitamine Golanile
ning lõhkeainete ja relvade vedu
Süüria kaudu Hezbollah'le,
mis ohustab Iisraeli.
Need kolm asja tuleb lahendada.
Samuti olen mures jõukasutuse pärast.
Iraan võib kasutada Süüriat strateegiliste relvade arendamiseks,
kuna seal pole järelvalvet.
Ka sellega tuleks arvestada.
Iraan on kolimas osa oma tuumaprogrammist Süüriasse,
nagu tegi ka Põhja-Korea.
Dr Nisan, kas USA suudab teie arvates
tagada Senati ja Valge Maja toetust
Iisraeli poolt 1981. a okupeeritud Golani kõrgustikule?
See on presidendi, mitte niivõrd Kongressi otsustada.
USA Kongress on vägagi jagunenud
ja nende tähelepanu on sisepoliitikal.
Teame, et president Trump
tunnustas Jeruusalemma Iisraeli pealinnaks.
Ta otsustas seda üksi,
hoolimata Saudi Araabia või Jordaania arvamustest.
Tal olid selleks oma põhjused.
1994. a andis Kongress presidendile õiguse seda teha.
Ma ei tea, kas Kongress seda täna teha suudaks.
Otsus on siiski seni jõus olnud.
Nii on täiesti realistlik,
et president Trump tunnustab Golani annekteerimist Iisraeli poolt.
Trump on juba näidanud rahvusvahelisele üldsusele julgust
üksmeelseid otsuseid teha.
Iisrael peaks ka arvestama,
et Trump on poliitiliselt ja diplomaatiliselt
ignoreerind Euroopat,
mis on olnud Iisraeli-vastaste kampaaniate keskuseks.
Ka Iisrael peab kaudselt või otseselt ignoreerima Euroopa kõrvale
diplomaatilistes küsimustes, seoses Iisraeli heaoluga.
Ka siinses vestluses on esile tulnud,
et Iisraelil on nüüd hea võimalus edasi liikuda,
arvestades Lähis-Ida vägivaldsust ja ebastabiilsust,
ja Süürias tegutsevaid erinevaid jõude.
Kas Süüria ebastabiilsesse olukorda
kunagi ka poliitiline kord saabub?
See annaks Iisraelile võimaluse seisukohavõtuks.
Nii näitaks Iisrael end poliitiliselt iseseisva riigina,
kes ajab oma huve.
Lisaks näitaks Iisrael,
et tema rahvuslikud huvid nõuavad poliitilist tunnustamist.
Hr Oren, tahaksin juhtida tähelepanu ka Süüria nägemusele antud teemal.
Süüria tahaks Golani tagasi saada,
sest neil on sellega ka ajalooline side.
Aastaid on Golan olnud
erinevate valitsejate valduses.
Muuhulgas valitsesid piirkonda 400 aastat osmanid.
Ka osmanite ajal kontrollisid piirkonda teatud valitsused,
kellel oli autonoomia.
Mil määral Süüria ja Iraani huvid
Iisraeli osas joonduvad?
Kas usute,
et Süüria annab Iraanile vabad käed sellel rindel tegutsemiseks,
et Golan Süüriale tagasi anda?
Varem oli Süüria Iisraeli suhtes vaenulikum kui Iraan.
Šahhi valitsuse ajal tegi Iraan Iisraeliga koostööd
nii avalikult kui salaja.
Pärast 1967. a sõda kaotas Süüria võimaluse Golani tagasisaamiseks.
Iisraeli valitsus otsustas salajasel koosolekul
tagastada Siinai Egiptusele ja Golani Süüriale rahu tingimusel.
Seda siiski ei juhtunud.
Süüria ei tahtnud Iisraeliga rahulepingut teha.
Süüria mõistis tegelikkust kaua aega tagasi,
kui Alexandretta Türgile kaotas.
Iisrael loodab, et Süüria aktsepteerib ühel päeval praegust olukorda.
Kui Iraan püüab ohje haarata,
jääb viimane sõna Venemaale.
See sõltub, kas nad aktsepteerivad pakutud ettepanekuid.
Saade hakkab lõppema. Saate sõna lõpukommentaarideks.
Brigaadikindral Kupperwasser, olge kena!
Nüüd on muutuste aeg.
Seda tuleks siiski ettevaatlikult teha.
Dr Nisan? - Need, kes tahavad rahu,
peaksid toetama Iisraeli valitsust Golanil.
Need, kes tahavad sõda, nõuavad Iisraeli taandumist.
Kui Iisrael taandus Juudast ja Samaariast, Gazast ja Liibanonist,
puhkesid seal rahutused.
Taandumine viib rahutuste ja sõjani.
Hr Oren?
Golani staatusest on saanud valimiste eel siseriiklik küsimus.
Netanyahu rivaalid, kindralid Ashkenazi ja Gantz
on endised armeejuhid ja Põhja-Iisraeli väejuhatuste ülemad.
Moshe Ya'alon oli armeejuht, kuid mitte Põhja väejuhatuse ülem.
Nad on valmis Golanilt taanduma, kuid mitte täielikult.
Netanyahu aga ei taha taanduda Iraani pärast.
Aitäh brigaadikindral Kupperwasser, hr Oren ja dr Nisan.
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Nägite äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri)
või ekraanilolevate kanalite kaudu. Annetada saab ka PayPali kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri