Tervetuloa Jerusalem studioon!
USA asetti Iranille pakotteita -
vetäydyttyään ydinsopimuksesta, -
jota presidentti Trump piti puutteellisena.
Vaikka tavoitteena on Iranin talouden kova painostus, -
kahdeksalle maalle on annettu erivapaudet, -
jotka umpeutuvat pian.
Iran vastustaa USA:n toimenpiteitä ja hakee kansainvälistä tukea.
Tilanteesta keskustelevat tohtori Emily Landau -
Kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskuksesta, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja Meir Javedanfar, Iran-luennoitsija IDC Herzliasta.
Herra Oren, kertoisitteko viimeaikaisista tapahtumista?
Presidentti Trump yrittää asettaa taloudellista hirttosilmukkaa -
Iranin hallinnon kaulaan.
Hän halusi, että kaikki maat, -
tai ainakin useimmat, -
jotka käyvät kauppaa Iranin kanssa, -
noudattaisivat hänen ohjeitaan, -
tai muuten ne saisivat maksaa siitä tavalla tai toisella.
Se on osittain onnistunutkin, -
mutta silmukassa on kaksi heikkoa lenkkiä.
Toinen niistä on Iranin naapurimaa Irak.
Irak on ollut Iranin vaikutusvallassa viimeiset 15 vuotta -
Yhdysvaltojen kaadettua Saddam Husseinin hallinnon -
ja varsinkin amerikkalaisjoukkojen lähdettyä Irakista vuonna 2011.
Toinen heikko lenkki on Eurooppa, -
varsinkin Saksa ja Ranska, -
jotka Iso-Britannian ohella neuvottelivat Iranin kanssa -
jo ennen USA:n mukaantuloa 2000-luvun alkuvuosina.
Nämä maat ovat edelleen sitoutuneet vuoden 2015 ydinsopimukseen.
Niinpä eurooppalaiset kehittivät mekanismin -
pakotteiden kiertämiseksi.
Pari päivää sitten sen johtaja, saksalaispankkiiri Per Fischer -
vieraili Teheranissa keskustelemassa iranilaisten kanssa.
Tämä on tahtojen taisto. Kuka kestää pisimpään?
Pitääkö Trump pintansa, vaikka muilla mailla on omat intressinsä, -
vai kestävätkö iranilaiset kauemmin kuin Trump, -
jolla on muitankin huolia?
Kuten Pakistanin johtaja Zia ul-Haq sanoi 45 vuotta sitten: -
"Syömme vaikka ruohoa, mutta ydinohjelmamme jatkuu!"
Se nähdään lähikuukausina.
Emme vielä tiedä, tehoaako painostuskampanja.
Trumpin hallinnon tavoitteista on erilaisia spekulaatioita.
Joidenkin mielestä tavoite on -
vallanvaihto Iranissa, -
mutta he itse puhuvat -
neuvotteluiden aloittamisesta -
uuden, kattavan sopimuksen saamiseksi.
USA:n IAEA-lähettiläs selitti juuri, miksi USA vetäytyi ydinsopimuksesta -
ja sanoi tavoitteeksi kattavan sopimuksen, -
joka käsittelisi myös Iranin toimintaa Lähi-idässä -
ja täyttäisi ydinsopimuksen puutteet.
Ja jos Iran suostuu neuvotteluihin ja tällaiseen sopimukseen, -
Yhdysvallat on valmis hyväksymään Iranin jälleen -
poliittiseen ja taloudelliseen globaaliin yhteisöön.
Yhdysvallat antoi poikkeusluvan Kiinalle, Intialle, Etelä-Korealle, -
Japanille, Italialle, Kreikalle, Taiwanille ja Turkille, -
ja tietysti Irakille.
Turkki ja Irak ovat jo sanoneet, -
etteivät ne missään tapauksessa aio noudattaa Iran-pakotteita.
Iranin presidentti Ruhani vieraili -
suuren delegaation kanssa Bagdadissa tällä viikolla.
Hän allekirjoitti jopa yhteisymmärryspöytäkirjan -
merkittävästä kahdenkeskisestä talousyhteistyöstä -
ja rautatien rakentamisesta.
Sekin tuo lisähaasteita Yhdysvaltojen kampanjalle.
Presidentti Trump selitti aiemmin, -
että poikkeuslupen tarkoitus on estää maailmantalouden järkkyminen.
Se voidaan tietysti kyseenalaistaa.
USA:n ulkoministeri Pompeo kertoi kuitenkin, -
että USA:n pakotteiden astuttua voimaan -
Iranin öljynvienti on laskenut yli miljoonalla barrelilla, -
ja laskee edelleen.
Jos Iranin taloutta haluaa todella järkyttää, -
eikö kaikki edut pitäisi lakkauttaa?
Kuten sanottu, muilla mailla on omat intressinsä.
Iranin ydinohjelman ja ydinaseiden leviämisen vastaista työtä -
on tehty jo pitkään, jopa P5+1-maiden parissa.
Kiinan ja Venäjän linja on tosin aina hieman erilainen -
kuin kovempaa linjaa ajavat Yhdysvallat ja Eurooppa.
Yhdysvallat tekee sen, mitä sen mielestä pitää -
yrittäessään saada muut mukaan.
Kaikki vain eivät halua osallistua sellaiseen agendaan.
Suurin pettymys on Eurooppa, -
joka kaivaa aktiivisesti maata kampanjan alta.
Tiedämme kokemuksesta, -
että painostus on ainut keino vaikuttaa Iranin hallinnon päätöksentekoon.
Monia porkkanoita on heiluteltu, -
mutta se ei ole koskaan saanut Irania muuttamaan mieltään.
Sen sijaan painostus vuonna 2003, -
kun Iran ajatteli olevansa USA:n seuraava hyökkäyskohde, -
Iran siirsi aseohjelmansa maan alle, mutta ei lopettanut sitä.
Vuoden 2007 tiedusteluarvio on siis osoitettu virheelliseksi.
Sen on todennut jopa IAEA, ydinarkistoista puhumattakaan.
Iran kuitenkin muutti aseohjelmaansa painostuksen alla.
Vuonna 2012 lamauttavat pakotteet toivat Iranin neuvottelupöytään -
ja antoivat P5+1-maille neuvotteluvaltteja.
Iran sai myös kannustimia.
Niin, mutta ilman painostusta Iranin kanssa ei saa mitään aikaan.
Kokemus on osoittanut sen.
Se on Israelin etu, että Eurooppa käy kauppaa Iranin kanssa.
Euroopan vetäytyminen -
ydinsopimuksesta -
ei hyödyttäisi Israelia.
Monet kokevat ydinsopimuksen ongelmallisena, -
mutta Trumpin linja on väärä.
Ranska antoi hyvän tarjouksen ennen USA:n vetäytymistä.
Presidentti Macron meni Washingtoniin -
keskustelemaan sopimuksen umpeutumissäännöistä.
Hän muuten sanoi vievänsä suunnitelmaansa eteenpäin -
riippumatta siitä, vetäytyykö Trump sopimuksesta.
Mitään ei kuitenkaan ole tapahtunut.
Ei se ole hänen syytään.
Ongelma on, että tämä linja on väärä.
Mikä olisi parempi vaihtoehto?
Ydinsopimus on nyt pidettävä hengissä.
Irania vastaan on taisteltava Syyriassa ja Libanonissa -
ja pidettävä sitä tarkasti silmällä.
Pääministeri Netanjahun vanhan kabinetin tiedotuksessakin -
sanottiin ensin, että Iran jatkaa ydinohjelmaansa, -
mutta seuraavana päivänä se korjattiin sanoen, -
ettei Iran ole jatkanut ydinohjelmaa sopimuksen aikana.
On varmistettava, että Iran pysyy sopimuksessa, -
mutta samalla Iranin hallinto tekee paljon pahaa Syyriassa -
ja leikkii tulella Libanonissa.
Tällä hetkellä meidän henkeämme uhkaavat paljon enemmän -
ne GPS-laitteet, joita Iran myy Hizbollahille ohjuksia varten.
Herra Javedanfar, onko Iran osoittanut jatkavansa ydinohjelmaa -
ydinsopimuksen romahdettua?
Euroopan INSTEX-mekanismihan on nyt vaikeuksissa.
Sitä yritetään laajentaa -
humanitaaristen tuotteiden ulkopuolelle -
iranilaisten tarpeiden tyydyttämiseksi.
Euroopan pakotteita kiertävä INSTEX-mekanismi -
ei näytä lupaavalta tavalta helpottaa Iranin tilannetta.
Yhdysvallat painostaa niin kovasti Euroopan taloutta.
Kyse ei ole vain Yhdysvaltojen painostuksesta.
Samalla kun Ruhanin hallitus yrittää parantaa suhteita Eurooppaan, -
Iranin hallinto suunnittelee terrori-iskuja Eurooppaan.
Ne eurooppalaiset, joita kiinnostaa investointi Iraniin, -
pelästyvät Iranin hallinnon terrorismia.
Omasta kokemuksestani voin kertoa, mitä Teheranissa tapahtuu.
Kun eurooppalaiset menevät Teheraniin investoidakseen sinne, -
yöllä tulee hallinnon väkeä ovelle vaatimaan lahjuksia.
Korruptiokin on siis ongelma kaiken muun lisäksi.
Iran ei ole koskaan myöntänyt tavoittelevansa ydinasetta.
Tiedämme kuitenkin sen tavoitelleen sitä.
Kyllähän Iran haluaisi jatkaa ydinohjelmaansa, -
mutta Bushehrin ydinlaitos on suljettu liian suurten kustannusten takia.
Siinä taas pakotteet astuvat kuvaan.
Ei se johdu pakotteista.
Koko ydinohjelma on Iranin eliitin projekti.
Se eliitti ei ole kansan valitsema, ja se ajaa vain omia etujaan -
eikä kuuntele asiantuntijoita.
Ydinohjelma on eliitin poliittinen työkalu.
Se on ollut tappiollinen alusta asti.
Uuden vallankumouksen jälkeen he varmaankin havaitsevat, -
että ydinohjelma on ollut suurempi vaara Iranille kuin Israelille.
Toistaiseksi Iran kuitenkin jatkaa sitä.
Hallinto tarvitsee sitä oikeuttaakseen USA-vastaisuutensa.
Niin paljon kuin vastustankin Trumpin politiikkaa, -
Iranin hallinto tuhoaa ydinohjelmallaan Iranin talouden.
Kaksi näkökohtaa.
Ensinnäkin, miksi Iran tavoittelisi ydinasetta?
Sitä vastassa oli Irak ensimmäiset 14 vuotta vallankumouksen jälkeen -
Saddamin syrjäyttämiseen asti.
Se pelkäsi Irakin hankkivan ydinaseita ja kiristävän niillä Irania.
Iranilla on myös visio Israelin tuhoamisesta, -
pikemminkin visio kuin ohjelma.
Se on julistanut sen avoimesti.
Visio ei kuitenkaan välttämättä ole poliittinen suunnitelma.
Se tahtoo ydinohjelman, -
jonka suojissa tehdä kaiken vahingollisen toimintansa -
ilman koston uhkaa.
Se haluaa esimerkiksi Syyriaan sata tuhatta sotilasta, -
enimmäkseen vallankumous- kaartilaisia ja šiiamilitioita.
Ne voisivat häiriköidä Israelia ehkä yhdessä Hizbollahin kanssa -
pelkäämättä Israelin kostoiskua.
Iran kuitenkin tietää, että jos sillä olisi ydinaseita, -
se joutuisi ennakoivien iskujen kohteeksi.
Sen perimmäinen tavoite saattaa siis olla se, mitä Pohjois-Korealla on.
Se halusi välittää tiedon tai mielikuvan siitä, että sillä on ydinaseita, -
ja löi sitten sen valttikortin neuvottelupöytään.
Mutta Pohjois-Koreallahan on ydinaseita.
Niin, se päätti ensin tulla ydinasevaltioksi -
ja saada siten vahvan neuvotteluaseman: -
"Meillä on ydinaseita. Mitä annatte meille aseiden riisumisesta?"
Vastaisin Meirin kommenttiin.
Iranilaiset uhkaavat hylätä ydinsopimuksen -
saadakseen Euroopalta lisää talousetuja.
Heidän käytöksestään näkee, -
etteivät he oikeasti halua vetäytyä siitä.
Koska he menettäisivät kannustimet.
Sopimus antaa heille etuja ydinohjelman saralla.
He tekivät vain pieniä myönnytyksiä, -
jotka eivät estä heitä kehittämästä kynnysvalmiuksia.
He pitävät kiinni siitä sopimuksesta kynsin hampain.
He uhkailevat eurooppalaisia: -
"Ellette anna näitä etuja, lähdemme sopimuksesta!"
Se ei ole todellinen uhkaus, -
koska he yrittävät lyödä kiilaa Euroopan ja USA:n välille -
sopimuksen pelastamiseksi.
Haluaisin tässä välissä kuulla kommenttinne.
Nyt Iran ei lähde sopimuksesta, koska Eurooppa on yhä mukana.
Jos Eurooppa lähtee, Iranille ei jää vaihtoehtoa.
Eurooppakaan ei halua lähteä, -
mutta sen ei saisi horjuttaa USA:n painostuskampanjaa.
Vain sillä Iran saadaan takaisin neuvottelemaan -
paremmasta sopimuksesta.
Kaikki tietävät tämän sopimuksen puutteet, jopa Mogherini.
Mikäpä tässä maailmassa olisi täydellistä?
Siinä on vakavia puutteita.
Trumpin linjassa on sitäkin suurempia puutteita.
Sopimuksen kannattajat vähättelevät aina sen puutteita tuohon tyyliin, -
mutta se on oikeasti aivan surkea. - Onko Trumpin linja muka parempi?
Kuten sanoin, kokemus osoittaa, -
että painostus on ainut keino vaikuttaa Iraniin.
Ei se välttämättä nyt toimi, mutta sillä on parhaat mahdollisuudet toimia.
Toinen tärkeä seikka on ydinarkistot, -
jotka kansainvälinen yhteisö on lähes kokonaan jättänyt huomiotta.
IAEA:n johtaja Amano kulkee uuvuksiin asti -
tarkastamassa laitoksia, keskustelemassa fyysikoiden kanssa -
ja tarkistamassa laitteita ja toimintoja, -
jotka kaikki sisältyvät tähän tiedon aarreaittaan.
Siellä on tiedot Iranin suunnitelmista -
rakentaa ensimmäiseen vaiheeseen viisi ydinpommia.
Amanoa kiinnostaa vain, noudattaako Iran ydinsopimusta.
Tietysti se noudattaa sitä, koska se haluaa säilyttää sen.
Amano ei myöskään halua tulla syytetyksi puolueellisuudesta -
ja joutua käyttämään kolmannen osapuolen tietoa, -
jolloin IAEA ei olisi itsenäinen toimija.
Hänellä on kuitenkin ollut se materiaali kymmenen kuukautta, -
eikä sen pohjalta ole tehty yhtäkään tarkastusta!
Euroopan on ymmärrettävä, -
kuten USA:n IAEA-lähettiläskin huomautti lausunnossaan, -
ettei se voi vain luottaa siihen, että IAEA tekee kaiken mitä pitää.
Sitä pitää painostaa tekemään tarkastuksia tämän tiedon pohjalta.
Herra Javedanfar, jatkaisin tästä aiheesta.
Kansainvälisen atomienergiajärjestön johtaja on sanonut kahdesti, -
ettei ydinsopimus tietyin kohdin antanut IAEA:lle keinoja -
tarkistaa täydellisesti sitä, noudattaako Iran sopimusta, -
liittyen sopimuksen umpeutumissääntöihin.
Pitäisikö P5+1-maiden, tai P4+1-maiden ilman USA:ta, -
tajuta, että niiden on neuvoteltava sopimus uudelleen, -
jotta IAEA saisi tarvittavat työkalut, -
ja jotta tarkastukset tehtäisiin -
sekä ydinsopimuksen kannattajia että vastustajia tyydyttävällä tavalla?
Te molemmat toitte esiin sen, -
miksi Trumpin ei olisi pitänyt lähteä sopimuksesta.
Ydinsopimus sanoo, -
että jos yksikin kuudesta maasta -
vaatii käyntiä tietyssä kohteessa Iranissa, -
Iranin on päästettävä tarkastajat sinne 24 päivän kuluessa.
Ei se ole aivan niin. - On se juuri niin.
Yhdysvallat on lähtenyt.
Miksi Trump luopui tästä tärkeästä vaikutuskeinosta?
Niin kauan kuin USA oli yksi P5+1-maista, -
sillä oli tämä "käänteinen veto-oikeus".
Herra Javedanfar, jos puhutaan sopimuksen noudattamisesta, -
niin Iran on käyttänyt ballistisen ohjuksen laukaisuvalmiuksia, -
vaikka sitä "kehotettiin" pidättymään siitä.
Miten Iran voi odottaa muiden noudattavan ydinsopimusta, -
myös Yhdysvaltojen, -
vaikka se päätöslauselma, joka vahvisti ydinsopimuksen, -
vain "kehotti" jäsenmaita toimeenpanemaan sopimuksen?
Niin, vain "kehotti". - Aivan, kaikilta osin.
Ballististen ohjusten kohdalla Iran ei pidä sitä sitovana, -
mutta kun USA:ta "kehotetaan" noudattamaan ydinsopimusta, -
se onkin sitova.
Se on yksi sopimuksen puutteista.
Ohjusohjelmaa käsittelevät sanamuodot jättivät Iranille -
mahdollisuuden kiemurrella niistä irti, ja sen se takuulla tekeekin.
Palataan taas alkuun.
Oliko Trumpin lähtö sopimuksesta oikea keino vastata -
esimerkiksi siihen ohjukseen, jossa luki "kuolema Israelille"?
Minusta ei.
Tarvitsemme kansainvälisen yhteisön rinnallemme.
Saudit kyllä kirjoittelevatkin häkellyttäviä sekkejä -
eurooppalaisyhtiöille.
Olisimme voineet neuvotella yhdessä Euroopan ja USA:n kanssa.
Nyt Trump on saanut aikaan USA:n ja Euroopan välisen kuilun.
Se hyödyttää Irania. - Tohtori Landau?
Neuvottelu on yhä mahdollista.
Trump lähti sopimuksesta yritettyään kolme kuukautta -
saada eurooppalaisilta paremmat ehdot.
Ja hän saikin, mutta kieltäytyi. - Ei saanut!
Mitä hän ei saanut?
He eivät päässeet yhteisymmärrykseen -
kaikista tarvittavista asioista, erityisesti umpeutumissäännöistä.
Haluaisin kuulla herra Orenin kommentin tähän asiaan.
Tämä väittely olisi omiaan -
ulkopolitiikan oppitunnilla -
jossakin huippuyliopistossa.
Emme kuitenkaan ole maininneet, -
että nämä eivät ole rationaalisia toimijoita.
USA, Eurooppa, EU:n ulkopolitiikan johtaja ja niin edelleen -
ovat ihmisiä, joihin vaikuttavat ego, arvovalta ja investoidut intressit.
Jotkut heistä ovat itse neuvotelleet tämän sopimuksen.
Toiset vastustivat sitä.
Eivät eurooppalaiset voi sanoa Trumpille ja Netanjahulle: -
"Olitte oikeassa. Me olimme väärässä. Miten voimme auttaa teitä?"
Ohjelma on lopuillaan.
Loppukommenttinne, herra Javedanfar?
Uskon, että iranilaiset sinnittelevät nämä talousvaikeudet läpi.
Siitä tulee vaikeaa.
Iranin hallinto hirttää itsensä omalla politiikallaan.
Eräs ihmisoikeusaktivisti tuomittiin juuri Iranissa -
38 vuoden vankeuteen ja 148 raipaniskuun.
Sen sijaan Kahrizakin vankilan murhaaja Mortazavi pääsi vähällä.
Iranin hallinto tekee itselleen enemmän vahinkoa -
kuin Israel koskaan pystyisi.
Ydinsopimuksen tarkastusehdot -
eivät mene niin kuin täällä sanottiin.
Se 24 päivän sääntö on myytti.
Tarkastusten säännöt ovat paljon hankalammat.
Tärkeintä tällä hetkellä olisi, -
että IAEA ottaisi ydinarkistot tosissaan, -
ja alkaisi tarkastaa paikkoja ja laitteistoja, -
ja keskustelisi koko aseohjelmaa johtavien tiedemiesten kanssa.
Iran ei ole vieläkään päästänyt IAEA:ta tutustumaan siihen.
Ydinsopimuksen vastustajien tärkein argumentti on, -
ettei se mennyt tarpeeksi pitkälle itsessään -
eikä koko Iran-ongelmassa.
Iran-asiaa ei kuitenkaan voi erottaa globaalista ongelmasta, -
jossa Trump ei pelaa reilua peliä liittolaisiaan kohtaan.
Hän ei voi odottaa tukea yhdessä asiassa, -
jos hän toimii liittolaisiaan vastaan toisessa.
Palaamme tähän asiaan pian uudelleen, -
sillä se on tärkeä Lähi-idälle ja Israelin turvallisuudelle.
Kiitos, tohtori Emily Landau, Amir Oren ja Meir Javedanfar!
Kiitos katsojillekin, näkemiin tiistaihin!
Suomennos: Hannele Lehtoranta