Tervetuloa Jerusalem studioon!
Venäjän presidentti Vladimir Putin on keskittänyt huomionsa Lähi-itään.
Hän on mukana Syyrian sisällissodassa -
sekä muissa itäisen Välimeren alueen konflikteissa.
Aiheesta keskustelevat tänään -
professori Zeev Hanin Lähi-idän ja Venäjän asiantuntija -
Bari Ilanin ja Arielin yliopistoista, analyytikkomme Amir Oren, -
ja reservin eversti Miri Eisin, Israelin imagon, turvallisuuden -
ja tiedustelun asiantuntija IDC Herzliasta.
Herra Oren, miten Venäjä on viime aikoina vaikuttanut Lähi-idän alueella?
Pääministeri Netanjahu tapaa piakkoin presidentti Putinin Moskovassa.
Venäjän ja Israelin sotilasasiantuntijat ovat keskustelleet -
maiden armeijoiden välisestä yhteistyöstä -
Syyrian tilanteen rauhoittamiseksi -
sen jälkeen kun Syyrian ilmavoimat ampuivat alas -
venäläisen tiedustelukoneen itäisen Välimeren alueella viime syyskuussa.
Kuten sanoit, -
Putin on kiinnittänyt paljon huomiota Lähi-itään.
Tämä perustuu kuitenkin -
Putinin ajamaan kokonaisvaltaiseen strategia-ajatteluun.
Sen tarkoitus on ajaa Venäjän etuja.
Ehkä sillä tavoitellaan jopa Neuvostoliiton kulta-aikoja.
Putin itse on pahoillaan Neuvostoliiton hajoamisesta.
Toisaalta Venäjä pyrkii myös välttämään konflikteja -
USA:n kanssa.
Muutama päivä sitten -
Putin tapasi kaksi ministeriään: -
ulkoministeri Sergei Lavrovin ja puolustusministeri Sergei Šoigun.
Putin kertoi heille suunnitelmistaan -
koskien muun muassa Euroopan kes- kimatkan ydinasevoimasopimusta, -
joka on vanhentunut.
Putin haluaa Venäjän olevan vahva kilpailija, -
mutta myös hyvä yhteistyökumppani.
Professori Hanin?
Haluaisin laajentaa näkökulmaa Venäjän ulkopolitiikkaan.
Venäjän yksi haaste on suhde Eurooppaan.
Venäjän medioiden mukaan -
eurooppalaisilla on kitkaa Yhdysvaltain hallinnon kanssa -
etenkin sen Venäjä-politiikan suhteen.
Varsovan huippukokouksessa USA kääntyy Euroopan puoleen.
Eurooppa on jakautunut eikä kykene yksimielisiin päätöksiin.
Ne voivat kuitenkin asettaa Venäjän vastaisia pakotteita.
Viime viikkojen aikana -
Venäjä on myös menettänyt liittolaisiaan: -
Kroatia, Kreikka ja nyt pohjois-Makedonia.
Venäjä on menettänyt vaikutusvaltaansa -
ensin Venezuelassa, sitten Euroopassa ja nyt Balkanin maissa.
Syyria on suurvalloille hyvä paikka osoittaa voimaansa.
Toisaalta he eivät tällä hetkellä voi tehdä ihan mitä haluavat.
Eversti Eisin?
Syyriassa Venäjä kyllä toimii oman päänsä mukaan.
Syyria on ainoa paikka, jossa Venäjä on suurvalta.
Se on tuonut ikään kuin rauhan alueelle.
Olisi eri asia, jos tälle sodalle olisi loppu näkyvissä.
Venäjä käyttää tätä taktiikka myös muualla Lähi-idässä.
Se on Venäjän tie USA:han ja Eurooppaan.
Syyrian levottomuuksilla on pitkäkantaiset seuraukset.
Venäjällä on hallussaan avaimet tilanteen rauhoittamiseksi.
Tämä antaa heille etulyöntiaseman pitkällä tähtäimellä.
Otetaan huomioon myös Venäjän, Israelin ja Syyrian näkökulma.
Israelissa asuu suuri venäjänkielinen vähemmistö, -
jolla on oma erilainen roolinsa.
Tällä hetkellä Israelilla ja Yhdys- valloilla on erittäin hyvät suhteet.
Venäjä voi Syyrian kautta -
yrittää vaikuttaa Israeliin, -
jolla puolestaan on vaikutusvaltaa Yhdysvaltoihin.
Herra Oren, Venäjä on laajentanut vaikutustaan Syyrian ulkopuolellekin.
Tämä kuuluu heidän kokonaisvaltaiseen strategiaansa, -
ja se on tuonut heille vaikutusvaltaa, mistä olemme kaikki yhtä mieltä.
Venäjä on myös toiminut Iranin kautta eri tavoilla, -
mutta se ei ole Moskovan ainut mielenkiinnon kohde.
Venäjän ulkomaan tiedustelupäällikkö Sergei Nariskin -
tapasi hiljattain saudiarabialaisen kollegansa -
sekä puolustusministerin, kruunun- prinssi Muhammad bin Salmanin.
Vaikka tapaamisten tiedot yritettiin pitää salassa, -
Venäjä haluaa selvästi tehdä yhteistyötä Saudi-Arabian kanssa, -
joka on Iranin pahin kilpailija. Kommentoisitteko tätä.
Yhteistyölle on kiinnostusta.
Maantieteellinen sijainti vaikuttaa myös paljon.
Tässä tulisi kuitenkin keskittyä Vladimir Putiniin henkilönä.
Neuvostoliiton hajoamisen ja Putinin valtaannousun välissä -
Jeltsinin aikana kaikki mahdollisuudet olivat auki.
Israelilla oli mahdollisuus rauhan- sopimukseen Jordanian kanssa, -
sekä neuvotteluihin Syyrian kanssa.
Tilanne olisi toinen, jos neuvottelut olisi käyty ennen toista intifadaa, -
Ehud Barakin hallituksen kaatumista ja Putinin valtaannousua.
Putin on nykyään maailman suurimpia johtajia.
20 vuotta hän on johtanut Venäjää presidenttinä ja pääministerinä.
Hän on nykymaailmassa ainutlaatuinen.
Putinin näkemys on, -
että Venäjällä tulee olla sille oikeutetut rajat ja alueet.
Hän on kuitenkin ottanut opikseen 1980-luvulta, -
eikä halua ryhtyä kalliiseen asevarustelukilpaan.
Venäjän talous on heikoilla - myös äänestäjien mielestä.
Putinin tulee vaalia julkisuuskuvaansa, vaikka hän hallitseekin Venäjää.
Professori Hanin?
Venäjällä ei ole resursseja tuottaa tarpeeksi öljyä kulujen kattamiseksi.
Etenkään nyt, kun hinnat laskevat.
Venäjä haluaa osoittaa paitsi omille kansalaisilleen -
myös muulle maailmalle olevansa "kaikkivaltias jumala".
Anteeksi tämä ilmaisu.
Putin tekee mitä haluaa Syyriassa.
Tämä on kuitenkin ennemmän mielikuva kuin todellisuus.
Venäjän ja Iranin suhteet ovat umpikujassa.
Nyt Iran aikoo olla Syyrian hallinnon ainut tukija.
Venäjä haluaa tästä osalliseksi, ja on valmis neuvotteluihin.
Jos venäläis- ja iranilaismyönteiset joukot ovat vastakkain Syyriassa, -
asetelma ei ole Venäjälle kovinkaan edullinen.
Lopuksi tulee huomioida myös -
Venäjän osallisuus ja lobbaus vaaleissa omien etujensa ajamiseksi.
En ole varma, pitääkö tämä paikkansa.
Esimerkiksi Israelin miljoonan vahvuinen venäjänkielinen yhteisö -
ei lobbaa Venäjän puolesta.
Tämä on ainakin minun näkemykseni.
Saanko kysyä teiltä jotain professori Hanin?
Toimiiko Venäjä harkitusti vai reagoiko se vain tapahtumiin?
Lähes 5 v. sitten tapahtui lentoturma Ukrainassa.
Ja kun Turkki ampui alas venäläiskoneen, -
Venäjä on tullut aktiivisemmaksi Syyriassa.
Onko Venäjän toiminta suunnitelmal- lista vai reagoiko se vain tapahtumiin?
Tiedämme Putinin tavoitteet.
Niistä kerrottiin avoimesti Munchenin konferenssissa.
Putinin suunnitelma perustui Jeltsinin ja Gorbatshovin ajatuksille siitä, -
että kaikki entisen Neuvostoliiton alueet paitsi Baltian maat -
"kuuluvat" lopulta Venäjän alaisuuteen.
Näin NATO ei pääse Venäjän rajalle, -
eikä Yhdysvallat pääse keski-Aasiaan.
Iranin ja Venäjän suhde jää kylmäksi.
Muista Lähi-idän maista puhumattakaan, -
ainakin Syyria on edelleen Venäjän asiakas.
En puhu edes Venäjän lupauksista sijoittajille -
mennä Libyaan, Irakiin jne.
Putinin mukaan kaikki lupaukset epäonnistuvat.
Vastauksena Amirin kysymykseen, Putinin strategia on harkittu.
Käytännössä Venäjä näyttää kuitenkin reagoivan tapahtumiin.
Venäjän turvallisuusneuvoston pääsihteeri Nikolai Patrušev -
on ajanut Venäjän asiaa Lähi-idässä.
Hän vieraili hiljattain Arabiemiirikunnassa ja Egyptissä.
Kremlin hallinto haluaa -
laajentaa vaikutusvaltaansa näille alueille.
Venäjä ei niinkään halua kasvattaa sijoituksiaan näihin maihin, -
vaan houkutella lisää sijoutuksia Venäjälle talouden kohentamiseksi.
Mitä ajattelette tästä kehityksestä?
Venäjä ei enää katso asioita turvalli- suusnäkökulmasta kuten ennen.
En ole aivan samaa mieltä tästä, koska kyse on paljolti vaikutelmasta.
Nykyään suurvaltojen tulee olla aktiivisia -
sekä talouteen että turvallisuuteen liittyvissä asioissa.
Sijoitusten tulee olla molemminpuolisia.
Nyt monien vuosien jälkeen Venäjä on kääntynyt Egyptiin ja persianlahdelle, -
koska Lähi-itä on avautunut uusille näkökulmille.
Yhdysvaltojen vetäytyminen on avannut mahdollisuuksia -
Kiinalle ja etenkin Venäjälle, -
joka on täyttämässä USA:n jättämää aukkoa Lähi-idässä.
Tällä on merkittävä vaikutus Lähi-idän dynamiikkaan.
Mielestäni tämä antaa Venäjälle mah- dollisuuden ottaa alueella jalansijaa.
Haluan lisätä vielä yhden näkökulman.
Puhuttaessa vapaudesta ja demokratiasta maailmassa, -
Venäjä eivätkä Lähi-idän maat ole demokratioita - paitsi Israel.
Venäjä menee näille alueille, -
missä sillä on vaikutusvaltaa ihmisten mielikuviin - totuuden sijaan.
Mietin usein, mikä on nykyään ihmisille totuus.
Näin Venäjä voi saada takaisin menetettyä osaamista; -
heidän taloutensa ja asevarustelunsa olivat muita maita jäljessä.
Nyt Venäjä voi luoda toisenlaisen kuvan, jonka ihmiset uskovat.
Professori Hanin?
Venäjällä on kaksi poliittista puoluetta: televisio ja internet.
Monet, jotka eivät katso Venäjän valtiollisia televisiokanavia, -
vaan käyttävät internettiä, joka ei ole yhtä sensuroitu kuin Kiinassa, -
eivät usko kaikkea Venäjän propagandaa.
Tämä näkyy viimeisimmissä vaaleissa.
Se heijastuu myös joissain mielipidekyselyissä.
Venäjän hallinto ei siis ole täysin totalitäärinen.
Mielikuvalla on kyllä merkitystä, mutta se ei ole kaikkein tärkein.
Nyt vihdoin pitkän tauon jälkeen -
herra Putin haluaa tavata pääministeri Netanjahun -
ja jatkaa keskustelua viime vuonna sovituista asioista.
Toisaalta olen samaa mieltä Mirin kanssa siitä, -
että Lähi-idästä vetäytyneet tahot antavat tilaa Venäjälle.
Putin haluaa varmasti hyödyntää tämän mahdollisuuden.
Eversti Eisin?
Muut valtiot vetäytyvät Syyrian lisäksi myös koko muusta Lähi-idästä.
Mielikuvat eivät olekaan kaikkein tärkeimpiä, -
mutta tämän päivän tietoyhteiskunnassa -
mielikuvien pohjalle rakentuvat näkemykset ovat tärkeitä.
Uskotko, että tähän on kuitenkin monta näkökulmaa?
Venäjän on oletettu puuttuneen -
USA:n politiikkaan Trumpin aikana, -
joka sekin väistyy joko v. 2020 tai -24 vaaleissa.
Siitä huolimatta amerikkalainen valtakoneisto, -
ulkoministeriö, puolustusministeriö ja tiedusteluyhteisö, -
pitävät Venäjää USA:n suurimpana tai toiseksi suurimpana vihollisena.
Toinen suurin vihollinen on Kiina.
Iranin, Al Qaedan ja ISIS:in uhka on heikentynyt.
USA:n koko asevarustelu on kohdistettu Venäjän ja Kiinan uhkaan -
10-12 vuoden kuluttua.
He kilpailevat siis jatkuvasti.
Trumpin ajattelu on erilainen, -
ja siksi ristiriitaiset väitteet hämmentävät ihmisiä.
Sekä Venäjä että Yhdysvallat -
ovat varautuneet tulevaisuuteen, jossa Kiina nousee suurvallaksi.
Tällä on suuri merkitys Lähi-itään sekä Latinalaiseen Amerikkaan.
Esimerkiksi Venezuelassakin Venäjä ja Yhdysvallat ovat vastakkain.
Samaa vastakkainasettelua on myös esim. Libyassa ja Ukrainassa.
Venäjä on tietenkin vihainen Varsovan huippukokouksesta.
Kaikista paikoista Yhdysvallat valitsi nimenomaan Puolan pääkaupungin -
konferenssin paikaksi.
Venäjä on tietysti samanaikaisesti järjestänyt oman konferenssinsa.
Venäjän ulkopolitiikka on mukana myös -
palestiinalaisten keskinäisissä neuvotteluissa.
Sillä on tosin vain ja ainoastaan symbolinen merkitys.
Olet siis samaa mieltä Eisenin kanssa USA:n ja Venäjän kilpailuasetelmasta.
Professori Hanin, -
Moskova päätti astua Lähi-itään -
Obaman hallinnon vetäydyttyä sieltä ja jätettyä sinne tyhjiön.
Oliko tämän strategian takana -
kilpailuasetelma Yhdysvaltojen ja Venäjän välillä?
Kyllä, mutta palaamme kysymykseen,-
oliko Venäjän toiminta harkittua vai ei.
Uskon, ettei Lähi-itä ollut Venäjän tärkeyslistalla heti ensimmäisenä.
Putinille on tärkeää tehdä Venäjästä suurvalta.
Hän tietenkin ymmärtää, ettei Neuvostoliiton aikaan ole paluuta.
Putin on omaksunut ajatuksen -
Venäjästä energiasuurvaltana.
Mikäli Venäjä pääsee käsiksi -
Euroopan kuluttajamarkkinoihin, -
Moskovassa monet uskovat Putinin huomion tällöin siirtyvän pois -
Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja jopa Lähi-idästä.
Näin ei kuitenkaan ole käynyt.
Putinin seuraava strategia oli harkittu.
Hänellä oli etukäteen suunniteltu useita vaihtoehtoja.
Yhden niistä kaikki varmasti muistavat.
Venäjä sanoi, että jos Ukraina liittyy NATO:on ja EU:hun, -
se menettää Krimin ja Venäjän rajalla olevat alueet.
Mitä tulee Lähi-itään, -
uskon, että Putinilla on suunnitelma varattuna, -
mutta hän ei välttämättä pysty täysin sitä toteuttamaan.
Eversti Eisin?
Mielestäni kaikista paikoista Syyria on se, jonka Venäjä on "perinyt".
Putin ei ole lähtenyt sinne mielivaltaisesti.
Päinvastoin se on neuvostoajan armeijan perintöä.
Syyria on avannut Venäjälle ovet Lähi-itään.
Siellä toteutuu asetelma Yhdysvaltoja vastaan Israelin kautta.
Venäjä on astunut sisään, laajentanut vaikutusvaltaansa -
ja luonut voittajan-mielikuvaa, joka antaa heille kilpailuvaltin.
Kyse ei ole siitä, -
että presidentti Obama ja Trump antoivat Venäjälle tilaa, -
vaan Venäjä halusi ottaa jalansijaa, koska se antoi heille voiton tunteen.
Herra Oren?
Venäjä kuitenkin tietää Israelin olevan pieni valtio, -
mutta Venäjän ei kannata ryhtyä konfliktiin sen kanssa.
Kumpikaan osapuoli ei halua konflikteja.
Israel on muuttanut taktiikkaansa Syyriassa -
Venäjän tiukennettua toimenpiteitään siellä.
Israelin päättäjät ja tiedusteluviranomaiset -
yrittävät selvittää -
Putinin ja Venäjän ulko- ja puolustus- ministeriöiden välistä dynamiikkaa.
Puolustus- ja ulkoministeriöiden lausunnot ovat olleet julmia, -
kun taas presidentti Putinin sävy on maltillisempi.
Kyse voi olla hyvis-pahis -taktiikasta tai aidoista eroavaisuuksista.
Silloin pitäisi uskoa Putinia eikä viranomaisia ja diplomaatteja.
Professori Hanin?
Uransa alussa Venäjän presidentti -
olisi mieluummin ollut jonkun suuren Euroopan maan johtaja.
Hänelle olisi riittänyt energiasupervallan johtajan asema.
Hän päätti sulkea Venäjän armeijan tukikohdat Vietnamissa ja Kuubassa.
Syyrian oli tarkoitus olla seuraava.
Näin ei kuitenkaan tapahtunut.
Nykytilanne on monien eri tekijöiden tulos.
Yhdyn Amirin ja Mirin kommentteihin, -
että Venäjä tekee niin kuin itse tahtoo -
eikä sitä voi muuttaa.
Venäjä tekee kaikkensa varmistaakseen, -
että he pystyvät pitämään asiakkaansa ja satelliittinsa.
He varautuvat huonoon taloustilanteeseen.
Venezuelalla on 17 miljardia dollaria -
tuottamattomia sijoituksia.
Kiina taas on sijoittanut Venezuelaan 50 miljardia, -
joista se saa tuottoa.
Tästä näkökulmasta Putinilla ei oikeastaan ole vaihtoehtoja.
Eversti Eisin?
Uskon, että Putinilla on nyt kädessään useampia valttikortteja.
Venäjän läsnäolo Syyriassa antaa sille etuja Israelin ja USA:n suhteen.
Lisäksi sillä on pääsy Lähi-idän muihin valtioihin.
Se on keskeinen sijainti alueella myös Iraniin nähden, -
mikä vaikuttaa sekä Eurooppaan että Yhdysvaltoihin.
Siksi uskon, että Venäjällä on enemmän valttikortteja.
Viittaan aina 1980-90-lukujen taitteen talouskriisiin.
Ehkä se johtuu amerikkalaisesta taustastani, -
mutta jos talous ei ole kunnossa, ideologia ei auta paljoakaan.
Herra Oren?
On mielenkiintoista vertailla nyky-Venäjän tilaa -
Toisen maailmansodan aikaiseen Venäjään.
Venäläiset korostivat Neuvostoliiton voittoa natsi-Saksasta.
Muutama päivä sitten -
Jalta-konferenssin vuosipäivänä, joka pidettiin helmikuussa 1945 -
Venäjä vetosi Rooseveltin ja Churchillin -
Stalinille tekemiin lupauksiin -
oikeuttaakseen Japanin Kuriilien saarten miehityksensä.
Näin Venäjä voi hyvällä omalla tunnolla vaatia -
Israelia ja muita luovuttamaan pois valtaamiaan alueita.
Lisäksi Venäjä haluaa säilyttää sodan jälkeiset asetelmat.
On mielenkiintoista, että Venäjä haluaa tänäkin päivänä -
toimia 2. maailmansodan jälkeisten standardien mukaan.
Ohjelma on lopussa, joten annan jokaiselle vielä päätöspuheenvuoron.
Olkaa hyvä, professori Hanin.
Venäjän ideologia ei perustu pelkästään Toiseen maailmansotaan.
Se pohjautuu tsaarien ajan Venäjään, -
kommunistien ideologiaan tasa-arvosta -
sekä neuvostoajan jälkeisen Venäjän demokratia-ajatteluun.
Näiden ideologioiden yhdistelmä nä- kyy Venäjän toiminnassa Lähi-idässä.
Uskon, että Venäjän vaikutusvalta Lähi-idässä tulee kasvamaan.
Tähän tulee varautua, eikä se välttämättä ole hyvä Israelin kannalta.
Venäjä pelaa poliittista peliä Yhdysvaltojen sisällä.
Republikaanit ovat lyöttäytyneet yhteen -
Israelin nykyisen hallituksen kanssa.
Trumpin vastainen demokraattipuolue -
puolestaan ottaa etäisyyttä Israelista.
Onkin mielenkiintoista nähdä, miten Venäjän, Israelin ja USA:n suhteet -
kehittyvät Trumpin jälkeisenä aikana.
Uskotko, että Venäjä aikoo laajentaa vaikutusvaltaansa -
Syyriasta Lähi-idän muihin maihin -
ottaen huomioon Venäjän neuvottelut Turkin, Egyptin ja Sudanin kanssa?
Kyllä, mutta he ovat enemmän kiin- nostuneita taloudesta ja energiasta.
Strategisen edun saavuttaminen alueella on vain plussaa.
Tämä aihe tulee varmasti puhututtamaan meitä jatkossakin.
Kiitos professori Hanin, herra Oren ja eversti Eisin.
Kiitos katsojillekin, näkemiin perjantaihin!
Suomennos: Sonja Mattayev