Tervetuloa Jerusalem studioon!
Yhdysvalloissa pidettiin välivaalit -
viime viikolla.
Sen tulokset mutkistavat Washingtonin politiikkaa.
Sen seurauksia Trumpin Iran-politiikalle pohtivat -
tohtori Emily Landau Kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskuksesta, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja tohtori Elisheva Machlis, Lähi-idän ja Iranin luennoitsija -
Tel Avivin yliopistosta ja Truman-instituutista.
Herra Oren, kertoisitteko Yhdysvaltojen kasvavista haasteista?
Miten paljon välivaalien tulokset hankaloittavat -
presidentti Trumpin johdonmukaista linjaa?
Tulevaisuus on tuntematon.
Emme vielä tiedä, -
miten Trump käyttäytyy -
edustajainhuoneen uutta demokraattijohtoa kohtaan.
Sitä ei ole vielä edes valittu.
Trump kannattaa Nancy Pelosin uudelleenvalintaa -
edustajainhuoneen puhemieheksi.
Trump ilmeisesti pitää häntä hyvänä vastustajana.
Demokraatit eivät ehkä noudata hänen toivettaan, -
vaan saattavat valita taisteluhaluisemman henkilön.
Kongressi saattaa jäädä jumiin monissa kysymyksissä, -
myös Iran-kysymyksessä.
Vetäytyminen ydinsopimuksesta -
oli yksi Trumpin politiikan tunnusmerkeistä.
Hän on toteuttanut lupauksensa.
Nyt hän taistelee aikaa vastaan.
On alkanut hänen kolmas eli toiseksi viimeinen virkavuotensa, -
ainakin ensimmäisen kauden.
Hänellä on puoli vuotta aikaa osoittaa, että pakotteet toimivat.
Hän antoi kahdeksalle maalle erivapauden.
Trump ja hänen Iran-koordinaattorinsa Brian Hook, -
joka lähetettiin viime viikolla Israeliin ja Arabiemiraatteihin, -
ovat sanoneet saavutukseksi jo sitäkin, -
ettei öljyn hinta ole noussut.
Iranin öljy on vedetty pois markkinoilta, -
mutta se on korvattu Saudi-Arabian öljyllä.
Siksi Khashoggin tapaus ei ole nyt etusijalla -
USA:n ja Saudi-Arabian suhteissa.
Myös Yhdysvaltojen tuotanto on lisääntynyt.
Amerikkalaiskuluttajat eivät siis kärsi Iran-pakotteista.
Tohtori Landau, USA:n hallinto on jo vetäytynyt sopimuksesta.
Sopimus on mitätöity.
Kuten republikaanit, -
demokraatitkin pitävät Irania uhkana USA:n kansalliselle turvallisuudelle.
Liittyvätkö demokraatit nyt republikaanien rinnalle -
tukemaan Trumpin taistelua tätä vaarallista hallintoa vastaan, -
joka on toistuvasti havitellut ydinasevalmiuksia, -
ja joka on epävakauttava tekijä Lähi-idässä?
Se olisi heidän velvollisuutensa, -
mutta en usko, -
että tässä eripuraisessa ilmapiirissä -
demokraatit liittyisivät republikaaneihin missään asiassa.
En kuitenkaan usko, että juuri Iran-kysymys on sellainen, -
jossa demokraatit haluavat haastaa presidenttiä.
Tuskin he yhteistyötäkään tekevät, -
mutta eivät he myöskään pyri aktiivisesti pysäyttämään -
Trumpin Iran-toimenpiteitä, jotka on jo pantu toimeen.
Kun Iran-sopimuksesta kiisteltiin kongressissa vuonna 2015, -
monet demokraatit tosiaan äänestivät sopimuksen puolesta -
vain puolueuskollisuuden vuoksi, eivätkä siksi, -
että he olisivat pitäneet sopimusta hyvänä.
He kritisoivat ydinsopimusta ankarasti, -
mutta koska siinä äänestettiin uskollisuudesta Obamalle, -
he äänestivät sen puolesta.
Politiikka ohittaa siis kansalliset edut?
Niin, mutta ei niin pitkälle, että he vastustaisivat presidenttiä.
He eivät ehkä kulje käsi kädessä, -
mutta Iranin asiassa presidentti tuskin joutuu vaikeuksiin -
edustajainhuoneen demokraattienemmistön kanssa.
USA:n entinen ulkoministeri John Kerry neuvoi Iranin hallintoa -
ja Iranin ulkoministeri Javad Zarifia -
odottamaan USA:n välivaalien tuloksia, -
ja jos demokraatit voittaisivat, Iranin asema paranisi.
Iranin ei kannata laskea sen varaan.
Demokraatit toivoivat "sinistä aaltoa", -
edustajainhuoneen ja senaatin valtausta, -
mutta senaattia he eivät saaneet.
Republikaanit ovat ehkä jopa vahvistaneet valtaansa senaatissa.
Iran ei voi luottaa siihenkään, -
että Trump ei jatka toiselle kaudelle.
Tohtori Machlis, mitä mieltä olette?
Iranilaiset ovat tottuneet -
vahvoihin johtajiin -
ja keskitettyyn valtaan.
Heille vastustaja on nimenomaan Trump.
Välivaalit tuskin vaikuttavat heidän käsityksiinsä Yhdysvalloista.
He yrittävät kiertää pakotteita, -
eivätkä odota USA:n linjan muuttuvan.
Kuitenkin Abbas Araghchi, Zarif ja Ruhanikin varoittivat Eurooppaa siitä, -
että ellei keinoa löydy ydinsopimuksen pelastamiseksi -
ja Iranin saamien etujen säilyttämiseksi -
4. marraskuuta mennessä, -
Iran vetäytyy sopimuksesta.
4. marraskuuta meni, samoin välivaalit.
Miksi Iran ei ole tehnyt mitään?
Iran on yllättävän pragmaattinen.
Sen nykyinen presidentti on pragmaattisesta leiristä.
Iran antaa paljon julistuksia, mutta ei vetäydy niin nopeasti.
Se yrittää vielä kaikin keinoin säilyttää sopimuksen.
Se hakee apua Venäjältä ja Kiinalta -
ja neuvottelee yhä EU:n kanssa.
Erivapauksia annetaan.
Iran yrittää vielä pelastaa sopimuksen -
muiden sopimusosapuolten avulla.
Herra Oren, -
pääministeri Netanjahu sanoi tällä viikolla Pariisin rauhankokouksessa, -
että Yhdysvallat on niin suuri talousmahti, -
että ne, jotka yrittävät kiertää sen, -
sulkevat itsensä betonimuurien sisään.
Onko Iranilla vielä mahdollisuuksia, -
ja ymmärtääkö se vakavan tilanteensa?
Mielenkiintoista, että mainitsitte pääministeri Netanjahun, -
koska Iran näkee Israelin kaikessa, mitä Trump kumppaneineen tekee.
Muhammad Javad Zarif luetteli hiljattain tviitissään "sattumia", -
joissa joku israelilaisjohtaja sanoi tai teki jotain, -
ja parin päivän kuluttua amerikkalaiset tekivät jotain.
Zarifin mukaan kaiken takana on Mossad.
Iranilaiset ajattelevat tietysti yksioikoisesti.
He syyttelevät muita ja näkevät salaliittoja kaikkialla.
Mitä USA:n talousmahtiin tulee, -
se voi tietysti pitkällä aikavälillä murskata Iranin kaltaisen talouden, -
mutta pitkään aikaväliin mahtuu useita lyhyitä aikavälejä.
Kysymys kuuluu, mitä 4―8 kuukauden kuluessa tapahtuu.
Irak, jonne Iran keskittää nyt voimiaan, -
voi yrittää päästä eroon pakotteista.
Irak ei tee yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa, -
koska se on Iranin naapurimaa ja Iranin vaikutusvallassa, -
ja sillä on kurdialueen ongelma.
Irak voi vaarantaa koko USA:n suunnitelman.
Erivapauden ovat saaneet myös Kiina, Intia, Japani -
ja monet eurooppalaismaat, joten on liian aikaista sanoa mitään.
Amerikkalaiset esittivät hiljattain mielenkiintoisen näkökohdan, -
Iranin merenkulkualan vakuutusriskit, -
myös satamissa ja kanavissa.
He varoittavat, että iranilaiset vakuuttavat ne itse, -
mutta he eivät pysty maksamaan niitä.
Öljyvuoto aiheuttaisi ympäristökatastrofin.
Trumpin hallinto on hyökännyt täydellä voimallaan, -
mutta sen lopputuloksesta ei vielä tiedetä.
Siitä tulee mieleen iranilaisaluksen takavarikko Italian rannikolla.
Siitä löydettiin valtava määrä heroiinia.
Alamaailma haluaa ehkä tukea Irania kuljetustensa turvaamiseksi.
Tohtori Landau, -
tohtori Pardo sanoi noin viikko sitten, -
että Yhdysvallat haluaa aloittaa neuvottelut -
seuraavasta ydinsopimuksesta jo nyt, -
ennen kuin Iran rikastuu ja vahvistuu.
Näkeekö Yhdysvallat tämän asteittaisena neuvotteluprosessina?
USA on julistanut tämän kampanjan tavoitteeksi -
samat vaikutukset kuin vuonna 2013.
Tuolloin taloudellinen painostus oli niin kovaa, -
että Iranin hallinto koki olemassaolonsa uhatuksi.
Silloinkin se toimi pragmaattisesti ja rationaalisesti -
ja tuli neuvottelemaan sopimuksesta.
Hyvän sopimuksen se saikin, -
ja siksi se yrittää nyt epätoivoisesti pelastaa sen.
Mutta toimiiko sama strategia nyt?
Moni asia on muuttunut sen jälkeen.
Iranin ydinohjelma on edennyt.
Se kehittää sentrifugeja ydinsopimuksen puitteissa, -
ja ohjuksia, jotka jäivät sopimuksen ulkopuolelle.
Ne ovat ydinasevalmiuden kulmakiviä.
Lisäksi Iran on rohkaistunut, koska se kokee, -
että ydinsopimuksen muut osapuolet, Yhdysvaltoja lukuun ottamatta, -
tukevat sitä.
Iran hokee, ettei se ole Iran, joka on eristetty, vaan Yhdysvallat.
Vaikeuksia siis on.
Painostusstrategiaa on kuitenkin arvioitava -
muiden mahdollisten strategioiden rinnalla.
Hyvästä lopputuloksesta ei ole varmuutta, mutta on selvää, -
että tällä strategialla on parhaat mahdollisuudet hyvään tulokseen.
Se on parempi kuin sulkea silmät ja kuvitella, että sopimus toimii, -
tai turvautua sotilaalliseen operaatioon.
Kokemuksesta tiedämme, -
että painostus on ainut keino vaikuttaa Iranin päätöksentekoon.
Tohtori Machlis, raporttien mukaan Iran on jo vähentänyt tukeaan -
muun muassa Hizbollahille, -
vahvimmalle liittolaiselleen Libanonissa, -
joka on ollut avaintekijä Syyrian sodassakin.
Millaisia seurauksia sillä on Iranin vaikutusvaltaan Lähi-idässä?
Tuen vähentämisestä on raportoitu, -
mutta Iranin strategia on toimia kulissien takana.
Se ei halua olla esillä, -
vaan se yrittää piilottaa toimintaansa Irakissa ja Syyriassa.
Se voi olla taktinen päätös pitää matalaa profiilia.
Iranille on kuitenkin tärkeää ylläpitää yhteyksiään Syyriaan -
ja jatkaa Assadin tukemista.
Hizbollah on Iranille tärkeä etu Lähi-idässä.
Se tarjoaa kytköksen palestiinalaiskonfliktiin ja Israeliin.
Iran tuskin muuttaa strategiaansa.
Se haluaa ehkä antaa passiivisemman kuvan itsestään.
Suurta muutosta ei ole nähtävissä.
Se on peilikuva Trumpin politiikasta.
Trumpilla ja Iranin johdolla on sama yksinkertaistettu kuva -
taloudellisesta vaikutusvallasta.
Se, jolle annetaan rahaa, tekee sen, mitä käsketään.
Ja jos avustusta leikataan, kuten palestiinalaisten kohdalla, -
he tekevät, mitä pyydetään.
Hizbollah on saanut Iranilta satoja miljoonia dollareita vuosittain.
Se on auttanut Irania vahvistamaan Assadin hallintoa Syyriassa.
Sitä tukea pienennetään nyt joka tapauksessa.
Sitä paitsi Hizbollah on identiteetiltään libanonilainen -
sen lisäksi, että se on Iranin vallankumousta edistävä šiiajärjestö.
Tuen leikkaamisella on kyllä jonkin verran vaikutusta, -
mutta siihen liittyy muitakin tekijöitä.
Ydinsopimus koski vain ydinohjelmaa.
Se kritiikki, jota Emily ja muut esittävät, -
ja Emily on kirjoittanut siitä kirjankin, -
pohjautuu kahteen asiaan: itse sopimuksen aukkokohtiin, -
ja siihen, että se käsitteli vain ydinohjelmaa, -
ei ohjuksia eikä haitallista toimintaa Lähi-idässä.
Haitallisen toiminnan kohdalla on tapahtunut myönteistä kehitystä, -
ei siksi, että Iran olisi työnnetty pois Syyriasta tai Jemenistä, -
vaan kansainvälisen painostuksen vuoksi.
Kehityssuunta on siis myönteinen.
Vaikka sillä ei ole paljonkaan tekemistä itse sopimuksen kanssa, -
se valmistaa maaperää uudelle, paremmalle sopimukselle.
Pysyäksemme tämänpäiväisessä aiheessa: -
tohtori Landau, muuttaako Iran taktiikkaansa -
Lähi-idässä ja kansainvälisellä tasolla -
Yhdysvaltojen välivaalien jälkeen?
Minäkään en usko suureen muutokseen Iranissa.
Se pitää Trumpin hallintoa yhä Yhdysvaltojen hallintona.
Jos sininen aalto olisi toteutunut, -
ja demokraatit purjehtisivat nyt kohti vaalivoittoa vuonna 2021, -
niin Iran ehkä kuuntelisi John Kerryä -
ja odottaisi Trumpin hallinnon loppuun.
Tulokset eivät kuitenkaan olleet niin vakuuttavia.
Iran yrittää kestää pakotteita mahdollisimman pitkään.
Se haluaa selvästikin pitää kiinni ydinsopimuksesta, -
koska se on sille paras sopimus.
Kaikki ne uhkaukset lähteä sopimuksesta Obaman aikaan -
ovat nyt paljastuneet tyhjiksi uhkauksiksi, -
koska tottakai Iran haluaa tämän sopimuksen.
Ratkaisevaa on, arvioiko Iran pakotteiden aiheuttamat vaikeudet -
niin vakaviksi, että sen on tultava neuvottelupöytään.
Tohtori Machlis, -
miten USA:n välivaalit vaikuttavat Iranin sisäpolitiikkaan?
Seurasivatko iranilaiset vaaleja?
Kuten tohtori Landau sanoi, niillä ei ole suurta vaikutusta.
Iran keskittyy taloudellisiin haasteisiin.
Inflaatio on jopa 31 prosenttia.
Kasvuennuste oli 4 prosenttia, mutta nyt se on -1,5 prosenttia.
Iranilla on vakavia talousongelmia.
Väestöstä voi tulla paineita. Mielenosoitukset saattavat toistua.
Ruhanikin taistele ehkä selviytymisensä puolesta, -
koska hän voi joutua näiden paineiden maksumieheksi.
Iran ei sinänsä ole keskeinen aihe USA:n sisäisellä näyttämöllä.
Demokraatit keskittyvät Trumpin eristämiseen -
perinteisistä liittolaisistaan -
Euroopassa ja muualla.
Se on yksi esimerkki -
hänen eristymisestään.
Edustajainhuone ei päätä ulkopolitiikasta, -
eikä kongressi ylipäätään.
Ulkoministereitä ei ole 535.
On vain yksi presidentti ja yksi ulkoministeri.
Ironista kyllä, nykyinen ulkoministeri Mike Pompeo oli Obaman aikaan -
republikaanien kongressiedustaja, -
joka taisteli presidenttiä vastaan edustajanhuoneesta käsin.
Nyt osat ovat vaihtuneet.
Edustajainhuone ja Valkoinen talo eivät joudu törmäyskurssille, -
mutta demokraatit yrittävät nakertaa reunoja -
ja tehdä Iranista yhden esimerkin Trumpin epäonnistuneesta linjasta.
Kysymys eristymisestä riippuu aina näkökulmasta.
Trumpia on syytetty välien rikkomisesta Kanadaan, -
mutta useiden sopimusten solmiminen on parantanut -
hänen ulkopoliittista asemaansa.
Miten tärkeä tekijä Iran on -
Trumpin hallinnon Lähi-idän politiikassa?
Kaikesta päätellen Iran pysyy keskeisenä kysymyksenä.
USA:n hallinto jatkaa samaa linjaa.
Kaksi pakotesarjaa on asetettu, -
ja nyt odotellaan, mitä niistä seuraa.
Suuri haaste ei ole vain se, tuleeko Iran neuvottelupöytään, -
vaan myös se, mitä USA tekee, jos niin tapahtuu.
Neuvottelujen luonne ratkaisee paljon.
Siitä ei luultavasti tule sellaista kuin Pohjois-Korean kanssa, -
mutta jos tulee, se on ongelma.
Niistä tulee kovat neuvottelut, ja edellisen kerran läksyt on opittava.
USA:n hallinnolla on vaikea työ edessään.
Tohtori Machlis, puhuitte Iranin matalan profiilin taktiikasta.
Muuttuuko Iranin hallinnon toiminta sekä sisäisissä talouskysymyksissä -
että ulkopoliittisissa yrityksissä pelastaa ydinsopimus -
ja jatkaa liiketoimia eri maiden kanssa?
Turkkihan ilmoitti jo, ettei se aio noudattaa USA:n toimenpiteitä.
Iran toimii monella rintamalla.
Yksi niistä on se, -
että se lähestyy liittolaisiaan, -
kuten EU:ta, Kiinaa ja Venäjää, -
sopimuksen pelastamiseksi.
Toinen on omalle väestölle puhuminen -
ja uudelleenjärjestäytyminen.
Samaa strategiaa se käytti edellisten pakotteidenkin aikaan.
"Iranilaisten on oltava lujia. Edessä on vaikeat ajat."
Iran puhuu paljon riippumattomuudesta.
"Emme tarvitse kansainvälistä yhteisöä."
Molemmat keinot ovat käytössä.
Se yrittää pelastaa sopimuksen, mutta samalla vakuuttaa väestölle, -
että Iran kestää kansainvälisen paineen.
Aika on lopuillaan, mutta kysymys vielä teille, herra Oren.
Obama hävisi välivaaleissaan kahdeksan paikkaa -
edustajainhuoneessa, -
mutta Trump voitti senaatissa enemmän paikkoja -
kuin kukaan aiemmista USA:n presidenteistä.
Pitävätkö USA:n liittolaiset sitä luottamuslauseena Trumpille?
Kertooko se niille, että Trumpin hallinto on tullut jäädäkseen -
ja sen linjaa kannattaa seurata?
Presidentti Trump julisti voittaneensa heti äänestyksen päätyttyä.
Senaatin osalta siihen olikin aihetta, -
koska senaatti hyväksyy hänen valitsemansa ehdokkaat -
ja ratifioi hänen sopimuksensa.
Senaatin enemmistöjohtaja Mitch McConnell -
on kuitenkin jo toiminut kuin hänellä olisi 60 jäsenen enemmistö.
Muutos ei siis ole suuri, -
ja eräät taistelut ovat vieläkin kesken.
Trumpin ongelma on, että Muellerin tutkinta jatkuu yhä.
Emme tiedä, -
mitä tapahtuu tammikuussa uuden edustajainhuoneen aloittaessa.
Mitä Iraniin tulee, Trump on murtanut padon Iranin päälle.
Se on nyt veden alla, ja nyt testataan, mihin sen happi riittää.
Hengenpelastajaa ei ole.
Jos vesi laskee, se voi pelastua.
Kiinnostava vertaus. Tohtori Landau, loppukommenttinne?
Lähikuukausina tapahtuu paljon.
Nyt tulevaisuutta on vaikea arvioida, -
mutta muutaman kuukauden kuluttua tiedämme paremmin.
Iranin taloustilanne on vaikea, -
ja se etsii parhaansa mukaan keinoja selvitä siitä.
Tässä kaikki tänään. Kiitos tohtori Landau, herra Oren ja tohtori Machlis!
Kiitos katsojillekin, näkemiin tiistaihin!
Suomennos: Hannele Lehtoranta