Tere tulemast saatesse!
4. novembril taastab USA
järgmise rea sanktsioone Iraani vastu.
Need on suunatud Teherani naftaekspordi ja keskpanga vastu.
Sanktsioonide võimalikest mõjudest vestlevad
dr Menahem Merhavy
Heebrea Ülikooli Trumani Instituudist,
TV7 analüütik Amir Oren
ja Meir Javedanfar, Iraani lektor IDC Herzliyast.
Hr Oren, rääkige palun senistest sündmustest.
Oleme seda teemat tihti käsitlenud.
Ununeb kergelt, et sanktsioonid pole eesmärk omaette.
Nende sihiks on avaldada survet Teherani režiimile
kõnelustelauda naasmiseks
2015. a tuumalepingu pooltega,
et jõuda Trumpi soovitud "parema lepinguni".
Selleks vajab president Trump siiski liitlasi.
Esiteks teisi lepingupooli,
kellest ükski pole veel lepingust taganenud.
Lisaks vajab ta ka teisi.
Trumpi seisukohalt on problemaatiline,
et ta osaleb mitmes lahingus mitmel rindel
nendesamade liitlastega.
Sanktsioonide taaskehtestamisele on vastuseis.
Kuigi paljud firmad
on otsustanud jätkata äritegevust pigem USA kui Iraaniga,
siis näiteks Euroopa maad on leidnud vahendeid sanktsioonide vältimiseks.
Neid vahendeid pole veel käiku lastud.
Dr Merhavy, mis puudutab uut sanktsioonidesarja,
siis paljud Euroopa firmad ütlevad juba, et nad ei tagane
EL välispoliitikajuhi Mogherini ähvarduste ees.
Ta on nimelt ähvardanud neid EL sanktsioonidega,
kui nad USA poole hoiavad.
Ilmselt ei suuda eurooplased siiski täita
Iraanile antud lubadust tuumalepingu säilitamise suhtes.
Kas leping võib kokku variseda?
Iraani asevälisminister Abbas Aragchi juba kuulutas,
et kui eurooplastel pole õnnestunud lepingut päästa
ja leida vahendeid USA sanktsioonide vältimiseks 4. novembriks,
on kõik taas lahti ja Iraan naaseb oma tuumaprogrammi juurde.
Ma ei usu, et Iraan niisama lihtsalt lepingust loobub
ja oma tuumaprogrammi jätkab.
Iraan on lihtsalt nii tugeva surve all,
et peab Läänt ähvardama:
"Kui Euroopa firmad ühinevad Trumpi valitsuse sanktsioonidega,
loobume lepingust ja jätkame oma tuumaprogrammi."
Vaevalt on see Iraani tegelik eesmärk.
Nad ei saa seda endale lubada.
Iraani siseolukord ei luba tal maailma ignoreerida.
Iraanil on ulatuslik kaubavahetus lisaks Euroopale
ka Hiina, Venemaa ja Araabia Ühendemiraatidega.
Ta ei sõltu üksnes USA ja Lääne ettevõtetest.
Hr Javedanfar,
paljud tegijad, nagu Hiina suurfirmad,
tahavad siiski äritegevust jätkata
pigem USA kui Iraaniga.
Mida saab Iraan nüüd teha, et pääseda neist sanktsioonidest,
mis lisavad survet juba niigi siseprobleemides vaevlevale Iraanile?
4. november pole Iraanile sama tähtis
kui 6. november,
mil USAs on vahevalimised.
See on seega vaid kaks päeva hiljem.
Iraan vaatab, kas Trump muutub tegevusvõimetuks presidendiks
või saab ta valijatelt tugeva toetuse.
Kui Trumpi positsioon nõrgeneb,
püüab Iraan need kaks aastat üle elada,
lootes, et Trump kaotab valimised ja USA naaseb tuumalepingu juurde.
Kui Trumpi saadab edu, on Iraanil tõsised probleemid.
Kui investorid hakkavad paanitsema, kukub riaal veelgi madalamale.
Se on hetkel stabiliseerunud, mis on huvitav.
Kui see juhtub, on president Rouhanil raske majandust kontrollida.
Valitsus tegi selle kohta taas avalduse.
Kahe mõjuka bonyadi juhid ütlesid Khameneile:
"Lase meil majandust kontrollida,
sest Rouhani ei saa sellega hakkama."
See lisaks Iraani majandusse kaost ja anarhiat.
6. november on seega Iraani jaoks tähtis päev.
Hr Oren,
isegi kui Euroopa maad ei toeta USAd tuumalepingu asjas,
nõuavad üha enamad Euroopa maad Iraanilt suuna muutmist
ka seoses ballistiliste rakettide arendamisega.
Eriti Prantsusmaa on võtnud karmi hoiaku
ning meelitab kaasa ka Saksamaad ja Suurbritanniat.
Kas see sunnib Iraani oma lähenemisviisi muutma
või vähemalt mõistma,
et tema positsioon on nüüd nõrgem kui Obama ajal?
Oleks tugev argument nii väliselt kui sisemiselt
Rouhani võrdlemisi mõõdukale tiivale,
et Iraanil tasuks jõuda üksteisemõistmiseni välisriikidega
tuumalepingust välja jäänud teemade suhtes,
nagu ballistilised raketid, Jeemen, Süüria ja Hezbollah.
Nii võiks Iraan saada neid majanduslikke motiive,
mida hõlmas ka tuumaleping.
Obama teadis, et kui ta oleks püüdnud jõuda kõikehõlmava lepinguni,
mis oleks sisaldanud neidki asju,
poleks ta seda saanud.
Kas ta teadis või arvas seda?
Ta teadis seda pärast energia-, majandus- ja välispoliitikakõnelusi.
Ta teadis, et kui ta taotleks kõike, ei saaks ta midagi.
Viimase kolme nädala jooksul on nähtud uut pööret -
saudidele problemaatiline Khashoggi mõrv.
Saudi Araabia oli tähtis osa Iraani vastasest rindest
USA ja Iisraeli kõrval.
Nüüd on Saudi Araabia positsioon nõrgenenud.
Iraani on süüdistatud valetamises
ja selles, et ta on saatnud oma agente
Euroopasse tapma ja terroriseerima.
Nüüd süüdistatakse Saudi Araabiat samades tegudes.
Ehk siis süüdistatakse, nagu iraanlasigi,
kes on tõesti süüdi, kuid seda pole veel kohtus tõestatud.
Praktikas nõrgendab see juhtum Iraani vastast rinnet.
Venemaa, Iraani ja Türgi rinne
on tõusmas USA, Saudi Araabia ja Iisraeli rinde vastu.
See röövib jõudu Trumpi ponnistustelt Iraani vastu.
USA rahandusminister käis hiljuti Lähis-Idas,
sh Iisraelis ja Saudi Araabias,
seoses peatsete sanktsioonidega.
Kas USA on rahul uue sanktsioonidesarjaga
ja Iraani senise võimetusega neist jagu saada?
On raske öelda, kui rahul ameeriklased olukorraga on,
sest näeme alles hiljem,
kui tõhusalt sanktsioonid Iraani nurka ajavad.
Iraan on olnud tugeva surve all juba paar aastat.
Töötajad on streikinud Iraani erinevates paikades.
Iraani valitsuse kõrgeimadki ešelonid on raske surve all.
Valitsuselt on võetud töövõime.
Maad juhivad bürokraadid,
kes saavad otsesed käsud ülemjuht Khameneilt.
Surve on tugev, kuid asi pole veel selge.
On raske teada, kas Iraan muudab suunda,
või toetub ta teistele kaubanduspartnereile.
Ennekõike takistavad sanktsioonid Iraani majanduse elavnemist.
Iraani majandus ei tõuse enne sanktsioonide kaotamist.
Hr Javedanfar,
kas need väljakutsed sunnivad Iraani oma suunda muutma?
See sõltub USA vahevalimistest.
Kui Trumpil läheb hästi,
muutuvad Teherani režiimi ja valitsuse suhted veelgi.
Valitsus toetab mõõdukamat välispoliitikat.
Režiim satub tugeva surve alla kohe midagi teha,
sest see upub pidevalt sügavamale.
Iraan kannatab põua ja majandusraskuste all.
Sanktsioonid ei aita muidugi režiimil
nende probleemidega tegeleda.
See oli raske juba enne sanktsioone.
Jah. Neil on raskeid probleeme.
Tähtis on, mida ülemjuht ja Revolutsioonikaart teevad.
Põua tagajärjel vajub maa.
Kaks Teherani lennuvälja - ravhusvaheline ja siseriiklik,
võivad hakata vajuma.
Kõik sõltub lõpuks ajatolla Khamenei tulevikuvisioonist.
Iraan pole Põhja-Korea.
See sõltub tema nõunikest ja tulevikunägemustest.
Hiina ja Venemaa ei suuda Iraani majandust päästa.
Neil pole Lääne tehnoloogiat, mida Iraan vajab.
Iraani õhujõudude uusim lennuk on peaaegu 40 aastat vana.
Paljud naftatootmisseadmed on sama vanad ja vajavad hooldust.
Vene ja Hiina firmad ei suuda neid teenuseid pakkuda.
Poliitikas on taju tähtsam kui reaalsus.
Iraani reaalsus moodustub taju põhjal,
mis moodustub vahevalimiste järgi ja selle põhjal,
kuidas Iraani tarbijad reageerivad 4.11 jõustuvatele sanktsioonidele.
Küsiksin luureaspekti kohta.
Nagu dr Merhavy on öelnud,
kui Iraan naaseb oma tuumaprogrammi juurde,
toimub see tõenäoliselt kulisside taga.
Luureametnikud räägivad, et arvestavad sellega
ja uurivad erinevaid tegevusvõimalusi
mitte üksnes Iisraelis, vaid ka Euroopas ja USAs.
Trumpi võimuletuleku järel toimus suur suunamuutus.
Üheks põhjuseks olid ka ISISe terrorirünnakud Euroopas.
Euroopa luureameteile on raha juurde antud.
ISISe hääbuva ohu asemel suunatakse see Iraani ohule.
Kas lääneriigid ja rahvusvaheline üldsus
hakkavad rohkem Iraani kavatsusi uurima?
See on täiesti võimalik,
kuid pakun alternatiivse stsenaariumi.
Iraan ajas oma tuumaprogrammi pingsaimalt Saddam Husseini ajal,
kui kardeti Iraagi tuumaprogrammi.
Hiljem selgus, et see polnud nii arenenud
kui Saddam tahtis maailmale, eriti Iraanile mõista anda.
Iraan arendas oma programmi pigem Iraagi vastu
kui näiteks Iisraeli vastu.
Seepärast lõpetati see 2003. a, kui USA Iraaki ründas.
Pärast seda pole see eriti tegutsenud,
kuigi Rahvamudžahedin ja välismaised luureteenistused
on aeg-ajalt raporteerinud leitud objektidest.
Iraan tegi seda just selleks, et need leitaks.
Ta ehitas sellega heidutust, et saada samu eeliseid,
mida Põhja-Korea sai pärast seda, kui end tuumariigiks kuulutaks.
Ajad on muutunud.
Iraan kardab, et Trump on talle lõksu seadnud.
Iraan ei lange sellesse,
et USA või Iisrael kasutab neid ettekäändena Iraani rünnata.
Iraan pole seni teinud midagi peale oskuse
ja tehnoloogiliste valmidustega seonduva,
mis pakuks Netanyahule või Trumpile võimalust.
Ometi näitasid luureandmed alates 2003. a,
kui kukkus Iraagi režiim, kuni 2009. aastani,
et Iraan jätkas oma tumaprogrammi ja püüab oma tegevust varajata.
Iraanil on infrastruktuuriprojekte,
kuid ta pole püüdnud jõuda sellise künniseni,
et tal oleks rakett, lõhkepea ja tuumamaterjal,
nii et ta saaks teatada ...
Kas mõtlete, et ta pole käskinud relva kokku panna?
Jah, sest Iraan teab, et see tuleks kasuks vaid vaenlasele.
Ta kardab, et maailm või vähemalt Lääs, sepitseb tema vastu salaplaane.
Seepärast ma ei usu, et ta seda teeb.
Seejärel teine asi, mida siin juba mainiti.
Khomeini ja tema järeltulija Khamenei režiim
saab tuleval aastal 40-aastaseks.
Šahhi valitsus varises kokku seestpoolt.
Sellel olid omad põhjused,
kuid lõppude lõpuks ei tahtnud armee rahvast tulistada.
Revolutsioonirežiim töötab teisiti.
Revolutsioonkaartlased ja politseijõud
ei kõhkle kontrarevolutsionääride pihta tulistada.
Hoolimata pahameelest ja rahulolematusest
pole Iraanis veel võimupöördeni jõutud.
Iraan on tugeva surve all.
Lahkunud on neli ministrit.
Teine viis pingeid maandada on rahaga spekuleerijatele jahti pidada.
Mõned on juba vangi mõistetud.
Ometi usun üldiselt võttes,
et ellujäämine on režiimile tähtsam
kui mingi muu eesmärk, sh tuumaprogramm.
Kui režiimi olemasolu on ohus,
võidakse kogu tuumaprogramm mingiks ajaks riiulile panna.
Hr Javedanfar?
Teine küsimus on, mida kavatseb Iraan Süürias teha?
Süürias on olnud vaikne sellest peale,
kui Süüria õhutõrje tulistas alla Iljušini
ja venelased süüdistasid selles Iisraeli.
Miks seal nii vaikne on olnud?
Kas Iraan relvastub uuesti?
Kas venelased on tervitanud Iraani karavane?
Või teeb Iisrael salaja rünnakuid?
Seegi mõjutab Iraani nägemusi.
Kui Iisrael jätkab rünnakuid Iraani vägede vastu Süürias,
kuid me lihtsalt ei kuule neist,
mõjutab seegi Iraani tuumarelvaotsuseid.
Iisraeli saavutused tekitavad Teheranis muret.
Kuu aja eest mainis Netanyahu üht aadressi Teheranis,
kus käib illegaalne tegevus.
Iraanlased vastasid, et küsitleti inimesi objekti ümber,
kuid sisse ei mindud.
Kuid pilte oli ka seestpoolt, aga need nägid välja teistmoodi,
nii et nad ilmselt käisid naabrite juures.
Iraanlased on kindlasti mures.
Siis oli too kuulus juhtum,
kus Iisrael toimetas Teheranist välja 500 kg dokumente.
On ime, et nii suur hulk õnnestus välja vedada ühe ööga
Teherani vilkas liikluses.
Teheran on ilmselt toimuva üle mures.
Tuleb arvestada ka Khamenei tervisliku seisundi
ja majanduse suunaga, kuid tähtsaim on sisevõitlus.
Tahaksin lisada vestlusse ka Iisraeli.
Oleme teadlikud Iisraeli tegevusest diplomaatia ja luure alal,
kuid eelmine nädal rääkis Mossadi luurejuht Yossi Cohen
Iisraeli ees seisvatest väljakutsetest.
Ta kinnitas, et Iisrael keskendub Iraanile,
keda peetakse suurimaks ohuks oma julgeolekule.
Ta rääkis eesootavaist ohtudest, kui Iraani ei peatata.
Iraan kuulutab pidevalt, et hävitab Iisraeli.
Kas Iisrael tõhustab tegevust Iraani vastu?
Mis ootab ees nüüd,
kui Süürias on olnud Iisraeli ja Iraani vahel rahulik?
Tähtis asi
pole tingimata pakiline.
Iisraelile on muidugi tähtis teada,
kas Iraan arendab tuumarelvi.
See on ainus allesjäänud eksistentsiaalne oht
Iisraeli strateegilises keskkonnas.
Egiptus ja Jordaania on Iisraeliga rahu teinud.
Süüria ja Liibanon on ehk ohud, kuid mitte eksistentsiaalsed.
Palestiinlastega saadakse hakkama.
Iisraeli olemasolu võib ohustada vaid tuumarelvaga vaenlane.
See pole siiski akuutne probleem.
On ka Hezbollah' oht Liibanonist.
Hezbollah püüab Iraanist
Iraagi ja Süüria kaudu täppisrelvi saada.
Iisrael ei võitle tingimata iraanlastega,
eriti kui venelased täidavad oma lubaduse selle kohta,
et iraanlased taanduvad piirist 100 km kaugusele.
Iisrael ründab iraanlaste seadmeid, konvoisid ja tehaseid,
kas Süürias või Iraagis.
See on piiratum operatsioon, ja need kaks pole tingimata seotud.
Süüria juhtum on siia hea lisa.
Iraanlastele on kindlasti kohale jõudnud,
et nende sõjalist kohalolu Süürias piiratakse esialgu.
Ligi aasta pärast on nad vähendanud oma sõjalist kohalolu,
kuid tõhustanud Süürias muud tegevust,
eriti pikema perspektiivi propagandategevust,
nagu šiiitlusse pööramist
ja islamikoolide rajamist.
Iraan valmistab maad ette
tulevikuhangete jaoks.
GPS-täpsusseadmed võivad tuua pöördelise muutuse.
Milline heidutus see oleks,
kui iraanlased võivad rünnata
kuhu tahes Iisraelis
5 - 10-meetrise täpsusega?
Iraan peab tõsiselt mõtlema, kuidas Iisrael sellele reageerib.
Kas Iisrael kasutab luure- või diplomaatilisi vahendeid?
Iisraeli juhid peavad seda tõsiselt võtma.
Iisrael vajab usutavust.
Me ei tohiks Iraani-ohuga liialdada,
vaid vajame usutavat narratiivi,
diplomaatiat ja luureinfot.
Enne lõpukommentaare
küsiksin Iisraeli kaitseministri Avigdor Liebermani avalduse kohta
seoses Iisraeli tegevusraadiuse laiendamisega
Iraani täppisrelvaveo peatamiseks
Iraagis ja ehk ka Iraanis.
Rahvamobilisatsiooniväed Iraagis märkasid seda
ning on hakanud relvi koguma ja tegevust hoolikamalt varjama.
Oleme kuulnud ka raporteid üllatuslikest plahvatustest Iraagis.
Need on iraanlasi üllatanud.
Kas seda võibki lähitulevikus oodata?
Näib, et Lieberman ei ennustanud tulevikku,
vaid kirjeldas seda, mis juba toimub.
Iisraelil on muidugi varuks teisedki trumpässad:
küber- ja GPS-tehnika.
GPS sõltub satelliitidest,
mille kasutamist võib sõja ajal takistada.
On ka teisi võimalusi.
Liibanon on Iraani perspektiivist Iisraeli tiib.
Iraani võib küljelt rünnata kas Azerbaidžanist või allveelaevadega.
Dr Merhavy, lõpukommentaarid?
Iraan on tugeva surve all ja aeg näitab,
kas ta muudab mängureegleid, mis on seni jõus olnud.
USA vahevalimiste järel pakub teisena enim huvi Iraan.
See on tänaseks kõik.
Jätkame seda teemat peagi, sest Iraani väljakutsed jätkuvad.
Aitäh, dr Merhavy, hr Oren ja hr Javedanfar!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Nägite äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri)
või ekraanilolevate kanalite kaudu. Annetada saab ka PayPali kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri