Tere tulemast saatesse!
Presidendi ja parlamendivalimiste järel
on Bagdadis moodustumas Iraagi uus valitsus.
USA ja Iraan võitlevad mõjuvõimu pärast Iraagis,
tähtsas araabiariigis,
mis jagab piiri Iraani, Süüria, Jordaania ja Türgiga.
Iraagist vestlevad dr Menahem Merhavy,
Jeruusalemma Heebrea Ülikooli Trumani Instituudist,
TV7 analüütik Amir Oren
ning dr Eldad Pardo Impact SEst ja Heebrea Ülikoolist.
Hr Oren, mis Bagdadis toimub?
Räägiksin esmalt sellest,
miks Iraagi sündmused meid siin Jeruusalemmas huvitavad,
lisaks üldisele huvile Lähis-Ida suhtes.
Iraak on ainus 1948. a sõjas osalenud araabiamaa,
mis ei aktsepteerinud kunagi
relvarahulepingut,
mille Iisrael tegi oma araabiamaadest naabritega.
Iraak pole ju Iisraeli piirinaaber.
Ta on jäänud Iisraeli suhtes ehk vaenulikeimaks araabiamaaks
ja osales Iisraeli-vastastes sõdades aastail 1967, 1973 ja 1991,
kui tulistas Iisraeli Scud-rakette.
Seepärast huvitavad Iraagi sündmused Iisraeli,
eriti pärast seda, kui Iraanist sai Iisraeli jaoks vaenulikeim moslemimaa
ja Iraanil on Iraagis palju mõjuvõimu.
Nüüd tänase teema juurde.
Vastupidiselt pessimistlikele hinnangutele
näib Iraagi poliitiline olukord pärast valimisi stabiliseerunud olevat.
Parlament valis presidendiks
mõõduka kurdi poliitiku Barham Saleh.
Seejärel valiti peaminister.
Šiiitide grupid on ilmselt vaherahu teinud.
Ometi on iraanlased,
eriti Qassem Suleimani juhitud Revolutsioonikaarti Qudsi väed,
šiiitlikke relvastatud rühmitusi ära kasutanud.
Nad on ilmselt toimetanud Iraanist ka relvi Süüriasse
ja sealt edasi Liibanoni Iisraeli vastu kasutamiseks.
USA taandus Iraagist 2011. a.
Nende mõjuvõim on nüüd teisejärguline.
Iraagi sündmused huvitavad meid.
Kuidas kurdide regioonil läheb?
Kas Basra šiiidid, kes on paljuski Iraani mõjusfääris,
eralduvad Bagdadi keskvalitsusest?
Dr Merhavy, kui palju oli Iraani ja USA rivaalitsemist näha
Bagdadi uue valitsuse moodustamisel?
Iraan püüdis ära kasutada enda poole hoidvaid šiiite,
nagu Haider al-Abadit,
mitte selleks, et Iraaki otseselt enda võimu alla võtta,
sest seda tahetakse vältida peaaegu ükskõik mis hinnaga,
kuid panna seda Iraani eest tegema oma käepikendusi.
Valimistulemused olid heaks uudiseks neile,
kes ei taha, et Iraagist saaks Iraani tagaõu.
Üks suuremaid üllatusi oli see,
et need tahud said palju võimu,
kes on Iraani suhtes vähemalt reserveeritud seisukohal,
kui mitte otseselt vaenulikud,
nagu Muqtada al-Sadr.
Iraagi šiiitide lahkhelid
on Iraani võimuambitsioonid Iraagis rööbastelt tõuganud.
Ta pole siiski alla andnud.
Just täna ütles Ali Shirazi, kes esindab Qudsi vägedes ülemjuhti,
et nad ei saa aktsepteerida terrorismivastast lepingut,
sest siis ei saaks Iraan toetada vendi
Süürias, Liibanonis ja Iraagis.
See tegevus on üks Iraani välispoliitika alussambaid.
Dr Pardo,
kuigi tundub, et Iraani tabas mingisugune kaotus
seoses Bagdadi valitsusega,
on Iraani Revolutsioonikaarti juhitud Rahvamobilisatsiooniüksused
Iraagi tugevaim relvarühmitus.
See on vallutanud mitmeid linnu Iraani ja Iraagi rindel
ning teisi Iraagi valitsuse hallatavaid piirkondi.
Mil määral suudab Iraan Iraagis oma positsioone hoida
ja panna vastu USA-le lojaalsetele jõududele?
Mis puudutab Iraani, siis esimene küsimus on,
mida saab see ellujäämiseks teha?
Tal läheb väga halvasti.
Ta peab tegema raskeid otsuseid,
et režiim ellu jääks.
Iraan ise jääb muidugi alati ellu.
See on üks maailma vanimaid tsivilisatsioone.
Režiim peab siiski mõtlema, kuidas raskustest jagu saada.
Iraani mõjuvõim Iraagis kestab veel kaua.
Enamik iraaklasi tahaks, et Iraan sinna jääks.
Neil on pikk ühine piir
ja ühiseid majandushuve, eriti nüüd sanktsioonide ajal.
Riikidel on tugevad religioossed sidemed.
Sellest hoolimata teeb kogu araabiamaailmas,
sh Süürias ja Egiptuses comebacki araabia natsionalism.
Araabiamaailm on ärkamas pärast kohutavat "Araabia kevadet".
Iraaklased ei taha, et neid valitseksid välismaalased -
ei ameeriklased, iraanlased, venelased ega türklased.
Hämmastav on see, et Iisraeli populaarsus kasvab Iraagis
kiiremini kui üheski teises araabiariigis.
Iraaklased mäletavad Iraagi iidset juudikogukonda,
mis oli tõeliselt iraaklik.
Kas see piirdub kurdidega või hõlmab kogu riiki?
Kurdidel on kindlasti poliitilised sidemed Iisraeliga,
kuid iraaklased ise, eriti šiiidid,
mäletavad ja kahetsevad tekitatud hävingut.
Pärast ISISt nad mõistavad,
mida tähendab vähemuste kahjustamine.
Samuti teavad nad, et 1940. aastail oli Egiptus rikkaim araabiamaa.
Kui pagendati vähemused -
juudid, itaallased, kreeklased jne,
algas selle allakäiguspiraal.
Iraak püüdleb tasapisi sõltumatuse poole.
Neil on vedanud, sest neil on palju naftat.
See on pikk protsess.
USA tegi halva vea Iraagist lahkumisega 2011. a.
Iraagil on siiski head võimalused
areneda toimivaks riigiks.
Hr Oren, nagu saate alguses ütlesin,
on Iraagil erinevate maade vahel strateegiline positsioon.
See on Iisraeli jaoks oluline.
Iraagiga piirduva Jordaania stabiilsus on tähtis Iisraeli julgeolekule.
Kui palju püüab Iisrael Iraagi asju mõjutada
ning parandada selle Iisraeli-kuvandit ja maadevahelisi suhteid?
15 aasta eest ründas USA Iraaki ja kukutas Saddam Husseini
ning kogu Baathi režiimi.
See oli viga.
USA jäljendas Saksamaa puhastamist natsidest,
kuid püüdis Iraaki Baathist puhastada.
Kogu valitsusaparaat varises kokku.
Küsimus kõlab, kas eksisteerib Iraagi rahvuslik loomus?
Kas Iraak on tõeline rahvusriik?
Ta sündis tehislikult,
kuid 100 aastat hiljem võib öelda,
et kogu Lähis-Ida koosneb tehislikest tervikutest.
Iraak oli aastaid suuruselt teine araabiamaa
ja Iisraeli-vaenulikkuse poolest teine riik pärast Egiptust.
Pärast seda, kui Egiptus tegi Iisraeliga rahu,
jäi Iraak tugevaimaks Iisraeli-vastaseks araabiamaaks.
Tal on piir Jordaaniaga, kes on alati olnud nõrk riik
ning puhvriks Iisraeli ja Iraani vahel.
Iisrael kartis, et Iraak vallutab vähemalt Jordani jõe idakalda.
Iisrael ähvardaski Läänekallast vallutada,
kui Jordaania peaks vallutama idakalda.
Iraagist on saanud raketiplatvorm,
nagu nägime 1991.
Saddam Hussein oleks võinud nimetada seda kättemaksuks
tema tuumareaktori pommitamise eest 1981. a.
USA invasiooni järel
pole Iraagi armee enam Iisraelile ohuks olnud.
Iraagist on omakorda saanud puhverriik
Iraani ja Levanti vahel.
Iisrael peab kindlustama, et Iraak poleks relvade transiidikanaliks
Iraanist Süüriasse ja Liibanoni.
Iraak on endiselt Iisraeli huviorbiidil.
Dr Merhavy, Iraak on olnud pikalt läbikukkunud riik.
Pärast USA invasiooni kukutati režiim
ja sinna püüti demokraatiat ehitada.
See katse varises kokku, kui ISIS seal suuri piirkondi vallutas.
Hiljem õnnestus Bagdadi valitsusel ja kurdide regionaalvalitsusel
piirkonda mingil määral stabiliseerida.
Seejärel vallutas Bagdadi valitsus kurdide regiooni.
Kui stabiilne riik on Iraak praegu?
Kas seal näeb lootusevälgatusi
arengust võimsa araabiamaa suunas,
mis on olnud tähtis Lähis-Ida stabiilsusele?
Võimsusest on asi kaugel.
Ellujäämine on talle hetkel piisavalt suur väljakutse.
Nii valimistest kui Iraagi prominentide kõnedest
võib näha, et nad on pärast 2003. a õppust võtnud,
ja eriti 5 - 6 viimase aasta jooksul,
kui šiiidid on hakanud sunniitidele kätte maksma.
Seda on raske teisiti nimetada.
Ja siis tuli ISIS, ehk sunniitide reaktsioon sellele.
See kõik on õpetanud neile tapvalt ja valusalt,
et isegi kui sul on võim, ära vii seda äärmustesse.
Sel juhul kaotavad kõik.
Al-Maliki tahtis näidata sunniitidele, mis tähendab olla vähemus.
"Anname neile õppetunni!"
Praegused juhid on targemad.
Iraani tegevuse kohta Iraagis ütleksin,
et Iraanil on lihtsam tegeleda Iraagiga
kui Süüria ja Liibanoniga.
Iraagis on šiiitide hõime,
mis on olnud Iraani kantsideks Iraagis juba vähemalt 60 aastat.
Nad pole automaatselt Iraani hüpiknukud,
kuid nad on peaaegu Iraani usulised saadikud
Najafis ja Karbalas, madrasade ja pühamute linnades.
Khomeini oli seal maapaos.
Ta alustas seal oma poliitilist karjääri enne Iraani tulemist.
Iraani esimene ülemjuht.
Sealt saatis ta oma sõnumeid Iraani.
Seal on Iraani-aktiviste,
kes kindlustavad, et Iraani kuuldakse Iraagis.
Iraagi ja Iraani ajatollad ei mõtle alati ühtmoodi.
Neil on erimeelsusi
usumääruste ja strateegiliste suundade suhtes
ning usulisel ja poliitilisel tasandil.
Kuidas mõjutab see maade suhteid?
Vägagi palju.
Üldpilt on see, et mõlemas riigi on šiiite,
ning Iraagis on tähtsaid pühamuid ja nii edasi,
kuid tegelikkuses pakub Iraak alternatiivi Iraani ideoloogiale.
Ali al-Sistani on kõrgeim usuautoriteet,
samasugune nagu Ovadia Yosef oli Iisraelis.
Al-Sistani esindatud šiiitluse haru
suhtub demokraatiasse äärmiselt positiivselt.
Nad võivad nõustada poliitikuid, kuid nad ei osale poliitikas.
Tal on palju mõjuvõimu, kuigi ta räägib pärsia keelt.
Ta ei oska eriti hästi isegi araabia keelt.
Seepärast ta ei peagi kõnesid.
Iraagi šiiitlus esindab seega mõõdukat šiiitlust.
Maailmas on peale Hezbollah ja Iraani ka rohkesti teisigi šiiite.
Lõuna-Liibanonis ja Iraanis endas, Iraagis ja mujal on palju šiiite,
kes tahaksid oma maadesse demokraatlikku süsteemi.
Nad tahavad uut Lähis-Ida,
mis hindaks rohkem elu kui märterlust.
Hr Oren,
Iraani ja Iraagi suhte tähtsus on ilmne.
USA püüab siiski jõuliselt Iraaki mõjutada.
Kas neil on samasugune mõju kui aastate eest?
Me pole veel maininud Iraani-Iraagi sõja 1980. aastail.
Tollal oli vaid aasta möödas sellest, kui Teheranis vallutati USA saatkond.
USA valitsus kaldus Iraagi poole.
See töötas muidugi ka Iraaniga Iraani-kontra afääris,
kuid see oli üksikjuhtum.
Siiski taheti, et Iraak võidaks selle sõja,
mis kestis kaheksa aastat.
Osaliselt sel põhjusel tõlgendas Saddam Hussein seda valesti
ning ründas 1990. a Kuveiti.
Pärsia lahe tugevaimad riigid Iraan ja Iraak nullisid teineteist.
Saudi-Araabia oli rikkaim, kuid sõjaliselt nõrk.
Neil käis ka võidurelvastumine, ka tuumarelvadega.
Nüüd, kui Iraak ei ole enam tasakaalustavaks jõuks,
on ameeriklased segaduses.
Kas nad peaksid Iraaki taas üles ehitama?
Seda nad ilmselt ei suuda.
Basra juhtum on üks neist.
Konsulaat tuli evakueerida Iraani rünnakute tõttu.
Seega tuleb küsida,
kas ameeriklaste demokraatiaprojekt araabiamaades töötab?
Bushi valitsuse välisminister Condoleezza Rice uskus,
et nad võivad tuua palestiinlastele ja egiptlastele demokraatia.
See nurjus neil,
kuid 15 aastat pärast USA invasiooni
võib Iraagi huvitav eksperiment isegi töötada.
Iraak koosneb kurdidest, sunniitidest ja šiiitidest.
Mujal on vaja autoritaarset režiimi,
võimalik, et vähemuse esindaja juhtimisel,
nagu alaviitide Assad Süürias
või sunniitide Saddam Hussein ja teised sunniitide juhid Iraagis.
Praegune mehhanism ehk võimaldab
kurdide, šiiitide ja sunniitide rahulikku kooselu.
Iraan võib nurjata need plaanid oma revolutsioonilise tegevusega.
Seepärast püüavad ameeriklased iraanlasi vaos hoida
ja ees võib oodata konflikt.
Dr Merhavy, mida teie arvate?
Iraani eesmärgid Iraagis on viimastel aastatel muutunud.
Kümne aasta eest
tahtis ta Iraaki hävitada
ja ameeriklaste verd valada.
Nüüd on Iraani eesmärgiks rahulikum ja organiseeritum Iraak.
Ta püüab seda delikaatsemalt mõjutada.
Ta tahab sinna oma rahvast tegema, mida vaja.
Arvatavasti makstakse kinni poliitikuid.
Iraan ei taha siiski Iraaki uuesti põlema süüdata.
Üks põhjus selleks on Iraani sees.
Iraani piir Pärsia lahel on olnud kahtlane juba pool aastat
lõunas, kus elab palju araablasi.
Iraan kardab, et need araablased lähevad tänavaile
ja samal ajal on probleeme ka teisel pool piiri.
See oleks Iraanile juba nüüd hävitav.
Nagu dr Pardo ütles, on Iraanil keerukaid siseväljakutseid.
Ta ei suuda hetkel tegeleda suure kriisiga Iraagis.
Jah, aga samas võib Iraak hakata arenema,
nagu ta muljetavaldavalt arenes aastail 2007-2011.
2011. a oli Iraak
vägagi funktsioneeriv naftaeksportija.
Seejärel tuli Iraan ja hävitas kõik selle saavutused.
ISISe toores ilming
on peamiselt Iraani ja Türgi süü.
Mõlemad on hävitavat rolli mänginud.
Üheks faktoriks on muidugi olnud Iraagi sisepoliitika.
Iraani jaoks on siiski probleem, kui Iraagil nüüd õnneks läheb
ning sellest saab tugev naftaeksportija ja töötav demokraatia
ning riigi šiiidid peatavad Iraani telje
Afganistanist Vahemerele,
mis on olnud Iraani eesmärk viimased kümme aastat.
Iraani sõbrana arvan ma,
et ta vajab struktuuri ja tagajärgi,
et suudaks end reformida.
Trumpi valitsus
ning Iraani sise- ja välisolukord
sunnivad Iraani loobuma oma revolutsioonilistest ideedest.
See on siiski väga raske
ideoloogia ja selleks ohverdatud panuste tõttu.
Hr Oren, naasen varemmainitud teema juurde
Iraagi kasutamisest relvaveokanalina
Iraanist Liibanoni Hezbollah'le ja teistele Iraani käepikendustele.
Kui palju Iisrael selle takistamisse investeerib?
Süüria viimaste sündmuste tõttu
peab Iisrael selle Iraagis või Iraanis ära hoidma.
Seda tõepoolest püütakse.
Kaitseminister Lieberman
viitas Iisraeli meetmetele,
mis ei toimu tingimata Süürias.
Ka Liibanonis ei toimi need Hezbollah' heidutuse tõttu.
Venemaa ja Iisraeli muutunud suhete tõttu
peab Iisrael liikuma kaugemale itta, Iraaki.
Iraagi kõrb, mis piirneb Süüria ja Jordaaniaga,
on peaaegu ei-kellegi-maa.
Iisrael võib seal vabalt tegutseda.
Seda tuleb siiski vaadelda Iraagi välispoliitika põhjal.
Kuna Iraan ja Türgi olid USAga koalitsioonis
Iraagi vastu,
sõlmis Iraak liidu toonase NSVL-iga.
Kuna Iraan oli Iraagi vastu, ühines Iraan Süüriaga.
Sel polnud mingit pistmist Khomeiniga.
See toimus šahhi ajal.
Süüria tunnustas seejärel kohe Iraani Revolutsioonivalitsust.
Nüüd võib sellesse suur muutus tulla.
Kuna Lääne-Iraak on USA mõjusfääris,
kui Ida-Iraak on Iraani mõjusfääris,
ning kuna USA ja Iisrael teevad koostööd,
võib see Iisraelile parem jahimaa olla.
1991. a ei suudetud hävitada Scud-rakette Lääne-Iraagis,
Süüria piiri lähedal,
kuid nüüd võib ta rünnata Iraani toetatud vägede konvoisid.
Sellest võib saada Iisraeli jaoks uus võitlusväli.
Meil pole enam aega tulevikuväljavaadeteks,
nii et öelge igaüks lõpetuseks veel üks lause.
Iraan tahab, et Iraak oleks stabiilne, kuid nõrk,
mitte liiga tugev.
Iraagile tuleks rohkem tähelepanu kinnitada.
Seal on palju võimalusi.
Iraak ja Tuneesia on demokraatiakatsetusteks
kaks paljutõotavat araabiamaad.
Kui see neil õnnestub, võib see mõjutada ka kõiki teisi.
Väljakutse Trumpi valitsusele: rahu Iraagi ja Iisraeli vahel.
Nende sõjaseisukorrale pole mingit põhjendust.
See on tänaseks kõik.
Aitäh, dr Merhavy, hr Oren ja dr Pardo!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Nägite äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri)
või ekraanilolevate kanalite kaudu.
Annetada saab ka PayPali kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri