Tervetuloa Jerusalem studioon!
Heinäkuussa jännitteet nousivat -
ennätyksellisen korkeiksi -
Hamasin ampuessa Israeliin yli 250 rakettia ja kranaattia -
ja Israelin armeijan iskiessä sotilaallisiin kohteisiin Gazassa.
Gazan rintaman tilanteesta keskustelevat -
professori Efraim Inbar Jerusalemin strategiainstituutista, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja reservin everstiluutnantti Reuven Ben Shalom, -
kulttuurianalyytikko ja Jerusalem Postin kolumnisti.
Herra Oren, kertoisitteko Gazan viimeaikaisista tapahtumista?
Israelin ja Hamasin rintamalla on -
sekä pysyviä että väliaikaisia ongelmia.
Pysyvä ongelma on se, -
että Hamas ei tunnusta Israelia -
eikä Oslon sopimusta, jonka myötä syntyi palestiinalaishallinto, -
ja joka johti Israelin ja palestiinalaishallinnon sopimukseen.
Hamas on hallinnut Gazaa 12 vuotta.
Sinä aikana se on käynyt ainakin kolme sotaa Israelia vastaan.
Gazan humanitaarinen tilanne on huolestuttava, -
eikä helpotusta ole näköpiirissä.
Se on pysyvä ongelma.
Väliaikaiset vaikeudet alkoivat maaliskuun lopussa, -
kun Hamas järjesti marsseja raja-aidalle -
osoittaakseen "palestiinalaisten paluuoikeutta" -
myös vuotta 1967 edeltävien rajojen mukaiseen Israeliin.
Israelin joukot ja mielenosoittajat ottivat yhteen.
Mielenosoittajat heittivät räjähteitä israelilaisjoukkoja vastaan -
ja hyökkäsivät israelilaisia vastaan muillakin tavoin.
Hamas ampui raketteja, joihin kuoli israelilaisia.
Israelin peltoja poltetaan paloleijoilla ja -palloilla.
Tämän kaiken seurauksena taistelut kiihtyivät.
Aika näyttää, rauhoittuuko tilanne ennen seuraavan sodan syttymistä.
Se nähdään ehkä elokuussa.
Professori Inbar, -
kysyin Hamasin jäseneltä, miksi he ampuvat raketteja koti siviilejä.
Hän vastasi tavanomaisin selityksin, mutta sen lisäksi hän korosti, -
että he saavat maailman huomion vain silloin, -
kun he ampuvat raketteja tai paloleijoja.
Kun he eivät ammu, kaikki keskittyvät Syyriaan tai muualle -
ja unohtavat Gazan "epäoikeuden- mukaisen saarron" ja muut ongelmat.
Missä määrin Israel voi käsitellä -
herra Orenin mainitsemaa pysyvää ongelmaa -
tämänhetkisten haasteiden ohella?
Israelin on ymmärrettävä, että sillä on pysyvä ongelma.
Sen kanssa on opittava elämään.
Ratkaisua ei ole näköpiirissä.
Siksi meidän on vastattava viisaasti -
tarpeettomien yhteenottojen ja gazalaisten kärsimysten välttämiseksi.
Joskus on odotettava kärsivällisesti, -
sillä tilanne voi rauhoittua ennen kuin se yltyy sodaksi.
On huomattava, että Hamas pelaa uhkapeliä.
He etsivät keinoa satuttaa Israelia mahdollisimman paljon -
joutumatta kärsimään suuresta vastaiskusta.
Tällaista peliä he pelaavat.
Israelin on opittava elämään tässä tilanteessa, -
varsinkin koska sillä on ongelmia pohjoisessa.
Sen on tavoiteltava väliaikaista pelotetta.
Gazan tilanne on älytön.
Israelilaiset sanovat Hamasia terrorijärjestöksi, -
mutta kun he hyökkäävät Israelin armeijaa vastaan, -
en sano heitä terroristeiksi.
Heidän pahimmat rikoksensa -
eivät kohdistu israelilaisiin.
Meillä on hyvät puolustusjärjestelmät.
Tunneleiden uhka on lähes torjuttu maanalaisilla esteillä.
Joskus löydämme ratkaisun paloleijoihinkin.
Hamasin suurimmat rikokset kohdistuvat palestiinalaisiin.
He vievät Gazaa kohti humanitaarista kriisiä.
Heillä on puutetta juomavedestä.
Israel ylläpitää elämää Gazassa -
viemällä sinne kaasua, polttoainetta ja kaikkea tarvittavaa.
Kansainvälinen yhteisö YK:n UNWRAn välityksellä -
ylläpitää terrorijärjestön taistelua Israelia vastaan.
He eivät välitä palestiinalaisista eivätkä vakaudesta.
He eivät halua ratkaista mitään, -
vaan jatkaa "vastarintaa miehitystä vastaan", -
ja kaikki edelleenkin myötäilevät heitä.
Islamistijärjestö Hamas hallitsee Gazan kaistaletta, -
mutta he ovat osa suurempaa kokonaisuutta.
Palestiinalaisia on myös Länsirannalla ja ympäri Lähi-itää ja koko maailmaa.
Eri palestiinalaisjärjestöt ovat kuitenkin riidoissa.
Sukujen välillä tehdään verikostoja.
He eivät muodosta yhtenäistä kansaa, -
vaan se koostuu eri suvuista ja heimoista.
Kykenevätkö palestiinalaisryhmät pääsemään yhteisymmärrykseen -
Gazan kaistaleesta, -
vaikka jatkuvat sukuriidat ovat lamauttaneet, -
eivät vain konfliktin ratkaisuyrityksiä Israelin kanssa, -
vaan myös palestiinalaisten sisäiset yhtenäistymisyritykset?
Palestiinalaisten sisäiset konfliktit näyttävät yhtä katkerilta, -
elleivät katkerimmiltakin, kuin konflikti Israelin kanssa.
Gazan kaistaleella on alkuperäisväestö, -
joka asui siellä ennen vuotta 1948, -
ja pakolaiset, jotka tulivat vuoden 1948 sodan aikaan.
Heidän välillään on jännitteitä.
Osa pakolaisista asuu yhä pakolaisleireissä tai -asuinalueilla, -
ja he saavat UNRWAn avustusta, -
kun taas toiset eivät saa.
Heidän kerrontansa mukaan osa on "kärsinyt Länsirannan miehityksestä", -
kun taas osa on tullut Tunisiasta Jasser Arafatin mukana.
Sekin aiheuttaa jännitteitä.
Hebronin, Ramallan ja Nablusin asukkaiden välillä on jännitteitä, -
samoin palestiinalaishallinnon hallitseman Länsirannan -
ja Hamasin hallitseman Gazan välillä.
Yhdysvaltojen kouluttamat Länsirannan turvallisuusorganisaatiot -
tekevät hyvää yhteistyötä Israelin kanssa.
Monet terrorihankkeet on pysäytetty.
Silti monet kerrat -
Israel on yhteistyössä palestiinalaisten kanssa pysäyttänyt terroritekoja, -
jotka on tehty Länsirannalta Hamasin ohjaamina.
Kuten sanottu, Hamas ei halua suoraa sotaa Israelia vastaan, -
joten se toimii Länsirannan kautta.
Täällä mainittiin sana "pelote".
Israelin puolustusoppi perustuu siihen, -
että vastapuoli pelkää Israelin hyökkäävän, -
miehittävän sen pääkaupungin ja alistavan sen kansan valtaansa, -
mikäli sillä ei ole muuta vaihtoehtoa.
Gazassa se pelote ei toimi, koska Israel ei halua sitä taakakseen.
Hamas voi tietyssä määrin provosoida Israelia.
Jossain tapauksissa on molempien osapuolten etu -
tehdä vastaiskuja ryhtymättä todelliseen sotaan.
Israel ei halua myöskään tappaa Hamasin nykyjohtoa, -
koska se ei ole täysin järjetön.
Israel haluaa pitää Yahya Sinwarin kumppaninaan, -
varsinkin nyt kun Egypti ja YK-lähettiläs Nikolai Mladenov -
voivat neuvotella tulitauosta.
Taistelut siis jatkuvat ja yltyvät vähitellen.
Muutama viikko sitten -
kaatui ensimmäinen israelilaissotilas neljään vuoteen -
gazalaisen tarkka-ampujan luodista.
Israelilaissotilaita ei ole kuollut Gazan taisteluissa neljään vuoteen.
Professori Inbar, sanoitte, ettei ratkaisua ole näköpiirissä.
Egypti on kuitenkin YK-lähettiläs Nikolai Mladenovin avustuksella -
yrittänyt neuvotella jonkinlaisesta tulitauosta -
Israelin sekä Hamasin ja sen liittolaisten välille.
Hamasin tukijoiden joukossa on myös Iranin suojatteja.
Viime viikolla Egyptin presidentti Abdel Fattah al-Sisi sanoi -
Kairon konferenssissa israelilaisille, -
että tämä on ratkaisevan tärkeä tilaisuus aloittaa prosessi, -
joka voi tulevaisuudessa johtaa ratkaisuun.
Onko se vain populistinen julistus, -
vai onko meneillään jotain merkittävää?
Enpä usko, että kattava sopimus Israelin ja palestiinalaisten välillä -
olisi nyt mahdollista.
Egypti pitää Hamasia vihollisenaan.
Hamas on Muslimiveljeskunnan haara, -
ja ongelma Egyptin hallinnolle.
Egypti pelkää, että Hamas avustaa Siinain radikaaleja.
Egyptikään ei halua valloittaa Gazaa.
Se vain yrittää selvitä sen kanssa mahdollisimman vähin vahingoin.
Egyptin intressi on saada palestiinalaishallinto Gazaan.
Hamas ei tietenkään suostu siihen.
Tuskin Israelkaan sitä haluaa.
Hamasin läsnäolohan heikentää palestiinalaishallintoa.
Se tekee palestiinalaisista heikomman vihollisen.
Siinä asiassa emme ole Egyptin kanssa samoilla linjoilla.
Vaikka palestiinalaishallinto tulisi pistinten turvin Gazaan, -
ja ne pistimet eivät varmasti olisi israelilaisia, -
palestiinalaisten keskinäiset kuilut ovat joka tapauksessa ylittämättömiä.
Kaikki odottavat presidentti Trumpin suunnitelmaa.
Israelilaiset eivät ole kovin optimistisia.
Mikään suunnitelma ei pysty viemään eteenpäin -
Israelin ja palestiinalaisten neuvotteluja.
Eversti Ben Shalom, -
mikä on näkemyksenne Israelin ja Hamasin tämänhetkisistä jännitteistä?
Miten haasteet voitaisiin ratkaista -
eri palestiinalaisryhmien välisten kiistojen ylläpitäessä niitä?
Hamasin kanssa ratkaisu on mahdoton.
Heidän pitkän tähtäimen tavoitteensa on Israelin tuhoaminen -
ja muslimihallinnon perustaminen tänne.
Kun tajuamme sen, ymmärrämme, miksi he toimivat näin.
He eivät voi edes harkita meidän olemassaolomme hyväksymistä.
He voivat enintään selittää väelleen, -
että heidän on tehtävä jonkinlainen väliaikainen aselepo -
saavuttaakseen pitkän tähtäimen tavoitteensa, Israelin tuhoamisen.
Ongelma on, että kaikki mitä israelilaisena sanon, -
tulkitaan Israelin propagandaksi.
Kuka sitä uskoo, -
että todella välitän gazalaisista naapureistani ja ystävistäni?
Unohtakaa Israel! Me kyllä voisimme jatkaa tätä loputtomiin.
Länsirannan kanssa selviämme vaikkapa 50 vuotta, -
kunnes joku keksii jonkun poliittisen mekanismin.
Gaza sen sijaan räjähtää silmillemme hetkenä minä hyvänsä.
Siitä tulee hirvittävää. Tuhansia gazalaisia kuolee.
Maailma järkyttyy sen nähdessään.
Hamas vie Gazaa siihen tälläkin hetkellä.
Israelilaiset sanovat, että emme voi enää palata Gazaan, -
mutta minusta kaikki on mahdollista.
Jos gazalaiset joku kerta onnistuvat murtautumaan rajan yli -
ja hyökkäämään israelilaiskyliin, kuten he hiljattain yrittivät, -
tai jos raketti iskee lastentarhaan, -
voimme hyvin nopeasti vallata Gazan ja kaataa hallinnon.
En haluaisi sitä, mutta siihen Hamas on Gazaa viemässä.
Israelissa on erimielisyyksiä siitä, mitä Gazan rajalla tapahtuu.
Israelin puolustusvoimat on ehkä Israelin johdon maltillisin osa.
Se ei näe asiaa samoin kuin media ja eräät poliitikot.
Israelin yleisesikunta ihmettelee, miksi tietyt tapaukset, -
joissa kukaan ei kuollut, -
saavat niin suuren huomion iltauutisissa ja lehtiotsikoissa.
Tilanne siellä ei ole huonontunut.
Eräät Netanjahun hallinnossa vaativat operaatiota Hamasia vastaan, -
vaikka se vaatisi hyökkäystä Gazaan ja israelilaisuhreja.
Armeija tyrmää sellaiset vaatimukset sanoen, -
että viimeisimmän operaation jälkeen neljä vuotta sitten -
useat maat lupasivat auttaa Gazan jälleenrakentamisessa, -
mutta mikään niistä ole toteuttanut lupauksiaan.
Jos kymmenen vuoden kuluessa tulee neljäs operaatio, -
kukaan ei varmasti enää investoi penniäkään sellaiseen paikkaan.
Kaikki tietävät, että parin vuoden kuluttua kaikki on taas raunioina.
Israel haluaa parantaa humanitaarista tilannetta.
Kuten eräs israelilaiskenraali sanoi, epidemia ei tunne rajoja.
Jos gazalaiset kärsivät, mekin kärsimme.
Tähän asti maltti on voittanut, -
mutta poliittisten tuulten kääntyessä voi käydä toisin.
Professori Inbar, mikä on Israelin suurin huolenaihe Gazassa?
Ensinnäkin sanoisin, -
että humanitaarisen kriisin uhkaa on suuresti liioiteltu.
Gazalaiset tuhlailevat rahojaan ostoskeskuksissa.
On totta, että työttömiä on paljon.
On kuitenkin tärkeä muistaa, -
että humanitaarinen kriisi ei ole Hamasin etu.
Se merkitsisi Hamasin vallan loppua.
Siinäkin mielessä he pelaavat uhkapeliä.
He haluavat jonkin verran talousvaikeuksia, -
koska he saavat sillä rahaa, -
mutta he eivät anna sen paheta oikeaksi humanitaariseksi kriisiksi.
Ja israelilaisethan laskevat jopa Gazaan menevät kalorit.
Harva tietää Israelin armeijan varmistavan, -
että Gaza saa tarpeeksi kaloreita, -
ettei sinne tulisi nälänhätää.
Mutta siellä on viemäröintiongelmia. ― Niin on.
Ja sähköä on vain neljä tuntia päivässä.
Kyllä he siitä hengissä selviävät. Se ei ole meidän ongelmamme.
Älkäämme unohtako, että he ampuvat meitä.
Ehkä olemme typeriä, kun viemme sähköä ja vettä ihmisille, -
jotka ampuvat meitä ja polttavat peltojamme.
En usko humanitaarisen kriisin olevan kovin lähellä.
Se on Hamasin peliä.
Se pelottelee suurella humanitaarisella kriisillä.
Hamas kerjää itselleen lisää rahaa.
Minusta se apu on hyödytöntä.
Minusta Israelin hallinto ei lähde herkästi sotaan.
Nimenomaan se on yksi Netanjahun erikoispiirteistä.
Hän on itse asiassa pysäyttänyt monet toimintaa vaativista ministereitään, -
joiden kanssa monet israelilaiset ovat samaa mieltä, -
sillä olemme kyllästyneet Gazan tapahtumiin.
Humanitaarista kriisiä ei siis ole näköpiirissä, -
tai jos on, niin Israel estää sen.
Onko Israelilla muita huolenaiheita kuin humanitaariset ongelmat?
Suuri huolenaihe on, -
että radikaali islamistijärjestö hallitsee yli miljoonaa ihmistä, -
ja se järjestö haluaa tuhota juutalaisvaltion.
Ja tuo puolivaltio on Iranin suojatti.
Iranin tavoite on juutalaisvaltion tuhoaminen. Onhan se huolenaihe!
Olen samaa mieltä.
Kuulosti siltä, kuin olisimme eri mieltä, mutta kyse on vain tulkinnasta.
Olen huolissani Gazan väestöstä.
Me tavallaan vähättelemme paloleijojen tuhoja, -
koska emme halua näyttää epätoivoisilta.
Ne ovat kuitenkin aiheuttaneet suurta tuhoa Etelä-Israelissa.
Emme edes tiedä mitä seuraavaksi on edessä.
Kun se räjähtää silmillemme, -
on liian myöhäistä.
Maailman pitäisi lopettaa Israelin tuijottaminen.
Kyse ei ole Israelin tai Hamasin puolella olemisesta.
Katsokaa, miten Gazan väestö elää!
Hamas on kuin suuryhtiö. Sen johtajilla on muhkeat pankkitilit.
He lentelevät yksityiskoneilla. Heillä ei ole talousvaikeuksia.
Gazaan virtaavat miljoonat suunnataan terroriin.
Jos kansainvälinen yhteisö olisi keskittynyt siihen, -
ongelmia ei olisi ylläpidetty.
Israelin hallinto omaksui erään ajatuksen -
armeijan ja Länsirannan hallinto- koordinaattori Mordechain tukemana.
Se on "jälleenrakentaminen -
aseistariisunnan vastineeksi".
Israel, Egypti ja rahoittajamaat ympäri maailmaa -
auttaisivat Gazan jälleenrakentamisessa, -
ja sen vastineeksi Hamasin luopuisi aseistaan.
Se ei osoittautunut toimivaksi.
Viimeiset kolme tai neljä vuotta -
Israel on hionut puolustusvalmiutensa huippuunsa.
Maanalainen este jo mainittiinkin.
Sen lisäksi Israelilla on tekniset taidot paikallistaa -
rakenteilla olevat tunnelit.
Lisäksi on tietysti Iron Dome -ohjustorjuntajärjestelmä.
Israel kokee siis olevansa niin turvassa, -
ettei se vaadi aseistariisuntaa, vaan pitää tilanteen ennallaan.
Se ei vaadi Hamasia luopumaan siitä, mitä sillä on, koska sitä se ei tee.
Israel vaatii vain sitä, ettei mitään tule lisää.
Sen vastineeksi Israel voitelee Gazan taloutta -
ja antaa sen rakentaa keinotekoisen sataman.
Se voisi ehkä toimia pidemmän aikavälin aselevon ohella.
Se ei kuitenkaan onnistu, elleivät jännitteet laannu.
Vastustan sataman rakentamista Gazaan.
Ashdodin satama on hyvin lähellä.
Turvallisuuspalvelun mukaan Gazan satamaa olisi vaikea valvoa.
En luota Hamasin johdon lupauksiin siitä, -
ettei aseiden salakuljetus jatkuisi.
Gazasta voi tulla kuin Libanon, jossa on 100 000 ohjusta, -
ja se on vaikea ongelma.
Satamalle ja lentokentälle ei ole tarvetta.
Kaikki voi kulkea Israelin tai Egyptin kautta.
Eversti Ben Shalom, -
miten vakavasti Israel suhtautuu ajatukseen siitä, -
että Hamas voitaisiin pakottaa harkitsemaan uudelleen -
hyökkäyksiään Israelia vastaan -
tai luopumaan siitä, mitä sillä on?
Israelissa on asiasta tietysti eri koulukuntia, -
mutta uskotteko, että Hamas voidaan saattaa siihen pisteeseen, -
ettei se enää ammu raketteja Israeliin?
Se on todennäköisesti mahdotonta.
Puhumme länsimaisittain satamasta ja vakaudesta, -
mutta eivät he sellaisia ajattele.
Eivät he halua satamaa.
He puhuvat "saarron lopettamisesta", mutta ei eivät he sitä halua.
He haluavat ainoastaan jatkaa -
"vastarintaa Israelin julmaa miehitystä vastaan".
Mitä pahemmaksi tilanne menee, sen parempi.
He laskelmoivat tietysti, milloin heillä on riski menettää kaikki.
Se riski ei ole nyt suuri, joten mitä pahempi, sen parempi heille.
Mitä enemmän ihmisiä kuolee, sen parempi Hamasille.
Hamasin johtamat rajamellakat epäonnistuivat, -
koska niin vähän ihmisiä kuoli -
Israelin äärimmäisten tarkkojen taistelusääntöjen seurauksena.
He olisivat halunneet tuhat kuolonuhria.
Loppukommenttinne, olkaa hyvä! Professori Inbar?
Ainut keino palauttaa väliaikainen pelote on täsmäiskut johtajia vastaan.
Heille pitää tehdä selväksi, että he maksavat henkilökohtaisesti -
Israelin provosoinnista.
Se voi saada aikaan jonkinlaista maltillistumista.
Muut keinot eivät toimi, koska he eivät välitä väestönsä hyvinvoinnista.
Hamasin ja palestiinalaishallinnon välirikon poliittinen ulottuvuus -
on toistaiseksi lakaistu maton alle, -
koska Israelin ja Abbasin välillä ei ole poliittista prosessia.
Tulee kuitenkin aika, jolloin Trumpin rauhansuunnitelma on pöydällä.
Silloin kysytään jälleen, kuka palestiinalaisia edustaa, -
ja silloin heidän on tehtävä sovinto.
Avain on demilitarisointi ulkopuolisten, ei Israelin, pakottamana.
Kiitos, professori Inbar, herra Oren ja eversti Ben Shalom!
Kiitos katsojillekin, näkemiin perjantaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10177 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta