Tervetuloa Jerusalem studioon!
Perustamisestaan lähtien -
juutalaisvaltio on joutunut uhatuksi kerta toisensa jälkeen.
Vastauksena tuhoamisjulistuksiin Israel on hankkinut ydinvalmiuksia, -
jotka ovat estäneet vihollisia toteuttamasta tavoitteitaan.
Israelin pelotteesta ja ydinaseista keskustelevat -
tohtori Emily Landau Kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskuksesta, -
analyytikkomme Amir Oren ja professori Zeev Hanin, -
Venäjän ja Lähi-idän asiantuntija Bar Ilanin ja Arielin yliopistoista.
Herra Oren, esittelisittekö aiheen -
Israelin ydinvalmiuksista kertovan New Yorkerin artikkelin valossa?
Israel on tasapainotellut veitsen terällä jo lähes 60 vuotta -
ydinprojektinsa saralla.
Loppuvuodesta 1960 -
Eisenhowerin hallinnon vaihtuessa Kennedyn hallinnoksi -
Dimonan toiminta paljastui ensin USA:n hallinnolle -
ja sitten New York Timesin kautta maailmalle.
Israel on yrittänyt puhua asiasta monitulkintaisesti.
Se ei kiistä sitä, että sillä on vaihtoehtoja käytettävissään, -
koska se haluaa vihollistensa jatkavan arvuutteluaan.
Se ei kuitenkaan esittele tai testaa valmiuksiaan, -
jottei USA:n kongressi nouse sitä vastaan.
Golda Meir ja Richard Nixon tekivät syyskuussa 1969 sopimuksen, -
jonka mukaan Israel vaikenee valmiuksistaan, -
eikä Yhdysvallat yritä enää lähettää tarkastajia sinne.
Lisäksi Yhdysvallat myy Israelille tavanomaista aseistusta -
turvaamaan Israelia niin, -
ettei sen tarvitse esitellä tai käyttää ydinaseita.
Tähän USA:n presidentit ja Israelin pääministerit ovat sitoutuneet.
Pääministeri Netanjahu nousi ensimmäisen kerran valtaan -
1990-luvun lopulla.
Hän halusi tehdä tästä suullisesta sopimuksesta kirjallisen, -
vaikka siitä oli tietysti pöytäkirjoja Washingtonissa ja Jerusalemissa.
Netanjahu halusi presidentti Clintonin kirjoittavan hänelle muistion siitä.
Myös myöhemmät presidentit kirjoittivat sellaisen.
New Yorkerin artikkeli käsitteli -
Netanjahun yrityksiä saada sellainen Trumpilta -
hallinnon varhaisessa vaiheessa, -
jolloin henkilökunnalla ei ollut käsitystä koko asiasta.
Middlebury-instituutin ydinase- historioitsija Avner Cohenin mukaan -
vuonna 1967 Israelilla oli jo kolme ydinpommia.
Sen jälkeen kellään ei ole ollut tietoa Israelin ydinvalmiuksista -
tai "väitetyistä ydinvalmiuksista".
Pelkääkö Israel ydinvalmiuksiensa paljastumista?
Kaikki näyttävät kuitenkin tietävän, että Israel on ydinasevalta.
Miten ihmeessä Avner Cohen sai sen tiedon, -
että Israelilla oli kolme ydinpommia -
tuohon aikaan?
Israel ei julkaise sellaista tietoa.
Tietoja on kuitenkin päätynyt kansainväliseen mediaan.
Ensin puhuttiin kahdestatoista, sitten neljästäkymmenestä.
Vanunu-tapauksen myötä luvut nousivat kahteensataan.
Tämän hetken arvovaltaisin luku on noin 80.
Sen on julkaissut SIPRI, jota pidetään luotettavana lähteenä -
maailman ja Lähi-idän sotilaallisen tasapainon asioissa.
Israelin epäselvässä linjassa ei pohjimmiltaan ole kyse salailusta, -
vaan matalasta profiilista.
Epäselvyyslinja syntyi tosiaan 1960-luvun lopussa -
Golda Meirin ja Nixonin, tuolloin uusien johtajien, tapaamisessa.
Tarkoitus oli, -
että USA ei painostaisi Israelia liittymään ydinsulkusopimukseen.
USA:lla oli vahvoja intressejä Israelin liittymiselle.
Golda Meir ymmärsi, että hänen on tehtävä selväksi USA:n presidentille, -
miksi Israel ei voi liittyä siihen.
He sopivat, -
että USA hellittäisi painostustaan ja Israel pitäisi matalaa profiilia, -
ei siis kokeita, näytöksiä, uhkauksia eikä edes puheita siitä asiasta.
Kirjoitin hiljattain artikkelin tästä epäselvyysmallista.
Argumentoin, että Israelin malli on ainutlaatuinen.
Israel on ainut epäselvyysmallia noudattava maa.
Se on vakauttanut Lähi-itää.
Se, ettei Israel ole puhunut asiasta, on ollut hyväksi Lähi-idälle, -
koska muita maita ei ole provosoitu siihen suuntaan.
Minkään maan ydinprojekti ei ole ollut vastaus Israelille, -
vaikka joitakin on luultu sellaiseksi.
Iran ja Irak tietysti aloittivat Persianlahden selkkausten takia.
Israelin linja on palvellut Lähi-idän strategista vakautta.
Se on saanut laajan legitimiteetin.
Kun katsoo maailman ydinasevaltoja, -
on vaikea keksiä maata, jolla olisi suurempi oikeutus pelotteelle.
Huomatkaa, että se on pelote vain eksistentiaalista uhkaa vastaan.
Israel on sotinut monta sotaa, mutta kaikki tavanomaisin asein.
Israel ei uhkaa ydinaseilla sellaisissa kuvioissa.
Ne ovat kuitenkin viimeinen vakuutus eksistentiaalista uhkaa vastaan.
Milläpä maalla olisi siihen Israelia suurempi oikeutus?
Professori Hanin, -
Israel ei ole kohdannut varsinaista eksistentiaalista uhkaa -
sitten jom kippur -sodan.
Vaikka raporttien mukaan Israelilla on ollut ydinasevalmiuksia, -
se on päättänyt olla käyttämättä niitä.
Se on käyttänyt vain tavanomaista aseistusta -
niissä konflikteissa, joihin se on joutunut.
Heikentääkö Israelin vastuullisuus ydinpelotetta?
Haluaisiko Israel nostaa profiiliaan ydinasemaana, -
vai jatkaako se samaa linjaa?
Se, ettei Israel ole tunnustanut -
ydinasevalmiuksiaan, -
ei ole estänyt Israelia toteuttamasta Emilyn selostamaa ydinaseoppia.
Kaikille on selvää, -
että Israel käyttäytyy kansainvälisen yhteisön vastuullisena jäsenenä.
Se ei käytä ydinaseita Lähi-idässä ensimmäisenä.
Se ei ainakaan käytä niitä ennakoivasti -
saavuttaakseen jonkin strategisen tavoitteen.
Ydinaseet ovat viimeinen keino, -
kun Israelin valtion olemassaolo on uhattuna.
Kyse on siis Israelin turvallisuudesta.
Myös vihollisillemme ja heidän suojelijoilleen, -
kuten Neuvostoliitolle ja sitten Venäjälle, on selvää, -
ettei Israel aiheuta ongelmia.
Saudi-Arabia ja Egyptikin alkoivat puhua ydinaseiden hankkimisesta -
vasta kun Iranin ydinaseen uhka nousi.
Israel ei aiheuttanut sellaista huolta.
Mitä supervaltoihin tulee, -
Yhdysvallat teki mitä teki, mutta hyväksyi lopulta Israelin linjan, -
mutta ei Neuvostoliittokaan koskaan todella ottanut sitä esiin.
Se mainitsi sen vain siellä täällä propagandassaan, -
YK-lausunnoissaan ja paikallislehdissään, -
joissa puhuttiin maista, jotka vastustavat ydinsulkusopimusta.
Todellisuudessa Neuvostoliitolla ei ollut mitään sitä vastaan.
Venäjä on perinyt Neuvostoliiton supervaltapotentiaalin, -
kuten Putin mielellään sanoo.
Nykyään Venäjä ei tietenkään ole maailman ykkösvalta, -
eikä kakkonenkaan.
Sillä ei ole mitään Israelin mahdollista ydinohjelmaa vastaan.
Viitisen vuotta sitten Putin otti ensimmäistä kertaa sen esiin.
Olin itse todistamassa sitä historiallista hetkeä -
Venäjä-asiantuntijoiden kansainvälisessä foorumissa.
Putin hämmästytti kaikki sanoen, -
että Lähi-idän ydinaseongelmasta on uusi käsitys: -
koko Lähi-idän, myös Israelin, pitäisi olla ydinaseeton.
Sen toisti Turkin presidentti Erdogan ja niin edelleen.
Siitä aloitettiin uusi keskustelukierros.
Putin tarkoitti ne sanat lähimmälle liittolaiselleen Iranille.
Israel ei toimi hyökkäävästi omien ydinaseisensa suhteen, -
eikä se käytä niitä ensimmäisenä keinona, vaan viimeisenä, -
mutta se pyrkii aktiivisesti -
estämään Lähi-idän muiden osapuolten ydinaseistautumisen.
Niinpä Venäjä, ja varsinkin sen ydinlobbaajat, etsivät keinoja -
Israelin pysäyttämiseksi.
Nyt tilanne on rauhoittunut, eikä Venäjä ota sitä esiin.
Kaikki hyväksyvät nyt Israelin perinteisen ydinaselinjan, -
paitsi Erdogan ja Iranin ajatollahit.
Se on dialektinen ongelma.
Maailmalle olisi tietysti parempi, jos millään maalla ei olisi ydinaseita.
Sodat eivät tietenkään loppuisi, vaan jatkuisivat tavanomaisin asein, -
mutta ainakin ihmiskunta säästyisi tuholta.
Yksittäisten maiden kohdalla asia on kuitenkin toisin.
Kuvioihin tulee dominoteoria.
Jos se on Yhdysvalloilla, Neuvostoliitonkin on saatava se, -
jolloin Kiinallakin on oltava, ja silloin myös Intialla, -
ja sitten Pakistanilla ja niin edelleen.
Presidentti Kennedy yritti rakentaa palomuurin.
Ydinsulkusopimuksen tarkoitus oli rauhoitella niitä maita, -
joilla ei vielä ollut ydinaseita.
"Me ydinasevallat emme anna toisten kiristää teitä ydinaseilla.
Kohtelemme teitä kuin olisitte yksi meistä, -
ja luovumme itsekin vähitellen ydinaseista."
Sitä lupausta ei tietenkään ole pidetty.
Presidentti Obama aloitti ensimmäisen kautensa -
luvaten työskennellä ydinaseettoman maailman puolesta.
Hän sai siitä Nobelin rauhanpalkinnon jo etukäteen, -
vaikkei hän sitä koskaan toteuttanut.
Ydinsulkusopimuksesta pidetään tarkistuskokous -
viiden vuoden välein.
Niissä Lähi-idän arabi- ja muslimimaat perinteisesti ehdottavat -
Lähi-itään sellaista ydinaseetonta vyöhykettä, -
joka tarkoittaisi, että Israelin pitäisi luopua ydinaseistaan.
Vuodesta 1980 Israel on vastannut siihen, -
että näin tehdään pari vuotta sen jälkeen, -
kun Israel on allekirjoittanut rauhansopimukset kaikkien kanssa, -
koska aikeet ovat yhtä tärkeitä kuin valmiudet.
"Kun kaikki vihollisemme ovat tehneet rauhan kanssamme, -
Israelistakin tulee ydinaseeton."
Keitä ovat ne viholliset? Iran ei ollut tuolloin niiden joukossa, mutta nyt on.
Ydinaseettomaan vyöhykkeeseen on siis pitkä matka.
Kuulitte Putinin puhuvan viisi vuotta sitten -
massatuhoaseettomasta vyöhykkeestä, -
koska se otettiin esiin ydinsulku- sopimuksen tarkastuskokouksessa.
Vuonna 2010 hyväksyttiin Lähi-idän päätöslauselma -
Egyptin vaatimuksesta.
Sitä eivät aja kaikki arabimaat, vaan lähinnä Egypti.
Se on ollut Egyptin ulkoministeriön agendassa vuodesta 1995 lähtien.
Aiemmin Irakilla oli tapana ehdottaa sitä.
Silloin se oli ydinaseeton vyöhyke, -
mutta sitten siitä tuli massatuhoaseeton vyöhyke.
Lähi-idän päätöslauselma hyväksyttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1995.
Se liittyi kuitenkin Lähi-idän rauhanprosessiin, -
joten se oli kytköksissä rauhan ajatukseen.
Se ei saanut jatkoa vuosina 2000 ja 2005.
Sitten vuonna 2010 Obama puhui ydinaseettomasta maailmasta.
Egyptille se tarjosi tilaisuuden ajaa "massatuhoaseetonta vyöhykettä", -
jossa on tietysti kyse ainoastaan Israelin ydinaseista.
Päätöslauselma vaati konferenssin järjestämistä -
Lähi-idän massatuhoaseettomasta vyöhykkeestä -
vuoden 2012 loppuun mennessä.
Siihen nimitettiin järjestelijä, suomalainen Jaakko Laajava, -
joka työskenteli ennen Suomen ulkoministeriössä.
Hän teki hyvää työtä ja tutustui aiheeseen huolella.
Hän tapasi viranomaisia ja muita henkilöitä ympäri Lähi-itää -
selvittämässä, voidaanko konferenssi järjestää.
Hänen yrityksensä kaatuivat kuitenkin siihen, -
ettei asialistasta pystytty sopimaan, -
koska Egypti halusi keskittyä vain Israelin ydinaseisiin, -
kun taas Israel sai Venäjän ja Iso-Britannian vakuuttumaan siitä, -
ettei pidä aloittaa vaikeimmasta, eli ydinaseista, -
vaan Lähi-idän tilanteesta ja suhteista, -
koska maat eivät ensin hanki ydinaseita, joista tulee ongelma, -
vaan ongelmat ovat ensin, ja maat hankkivat siksi ydinaseita.
Kuulostaa kiväärijärjestön argumentilta: -
"Eivät aseet ihmisiä tapa."
No, tässä tapauksessa se on totta.
On katsottava valtioiden välisiä suhteita ja tehtävä työtä niiden eteen.
Jos Lähi-idän maat eivät suostu keskustelemaan Israelin kanssa -
yhtään mistään, -
ja ne haluavat puhua vain Israelin ydinaseista, -
se on selvästikin ongelma.
Laajavan hyvät yritykset kariutuivat.
Vuonna 2015 Egypti esitti kovan ehdotuksen, -
jonka Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Kanada tyrmäsivät.
Siksi siitä ei enää puhuta.
Vuonna 2020 se todennäköisesti nousee taas esiin.
Emilyn selostus pitää paikkansa Venäjän tiettyjen ryhmien kohdalla, -
mutta siellä on muitakin ryhmiä.
Vaikka Venäjällä on muodollisesti yksipuoluejärjestelmä, -
siinä on useita ovia.
Eräillä ryhmillä on toisenlainen näkemys -
Lähi-idän ydinaseettomasta vyöhykkeestä ja Israelista.
Tietyissä moskovalaispiireissä kaavaillaan -
Venäjän ja Iranin ydinaseyhteistyötä.
Siksi he haluavat pitää jollain tasolla esillä -
Israelin ydinaseiden kysymystä, -
ettei sitä täysin unohdettaisi.
Toiset ryhmät taas sanovat, -
ettei Venäjä voi seistä Lähi-idässä yhden jalan varassa, -
vaan se tarvitsee toisenkin, -
parhaassa tapauksessa Israelin, tai sitten sunniarabimaailman.
Mikä tärkeämpää, -
Venäjä ei pidä Iranin intresseistä varsinkaan Syyriassa.
Messias ei tule Moskovasta, mutta ei kyllä ongelmakaan.
Herra Oren, ottaisin Yhdysvallat mukaan keskusteluun.
New Yorkerin artikkelin mukaan Obama vakuutteli Israelille, -
ettei hän aio vaatia Israelia ydinsulkusopimukseen.
Israelin ydinvalmiudet otetaan kuitenkin puheeksi -
kerta toisensa jälkeen nimenomaan Yhdysvaltojen puolelta.
Tilanne vaikuttaa sekavalta.
Tässä yhdistyy montakin asiaa.
Yksi niistä on ydinaseet, -
ja toinen tavanomaiset aseet -
ja Israelin laadullinen etulyöntiasema, -
jonka ansiosta sen ei tarvitse turvautua ydinaseisiin.
Yksi tekijä on valloitetut alueet.
Eräs israelilaiskoulukunta ehdottaa vetäytymistä niiltä, -
ja ydinvalmiuksien julkistamista, -
niin ne toimisivat pelotteena niille, jotka haluavat hyökätä Israeliin.
Sitten on vielä supervaltaulottuvuus.
Ydinasetiedot ovat tietysti salaisia, -
mutta ei Israelin julkinen keskustelu siitä, -
kannattaako Israelin hankkia ydinaseita.
Eräs argumentti -
ydinaseisiin investoimista vastaan tavanomaisten aseiden sijaan oli se, -
että ne olisivat hyödyttömiä, koska Neuvostoliitto tulisi arabien avuksi -
ja asettaisi oman ydinasepelotteensa Israelia vastaan.
Yhdysvallat asettuisi Israelin rinnalle, -
ja seurauksena voisi olla supervaltojen välienselvittely.
Niin lähes kävikin vuoden 1973 sodassa -
vääriksi osoittautuneiden tietojen seurauksena.
Näiden tekijöiden vuoksi -
Israel varoo provosoimasta Venäjää.
Heti kun Neuvostoliitto oli hävinnyt kartalta, -
Ukraina ja Kazakstan luopuivat ydinaseistaan.
Niillä oli ollut ydinaseita -
maantieteellisten realiteettiensa vuoksi, -
mutta ne eivät halunneet olla tekemisissä ydinaseiden kanssa -
suuren naapurinsa Venäjän kyljessä.
Israelkin huomioi aina Venäjän.
Beginin hallinnon aikaan eräät sotilasviranomaiset sanoivat, -
että pelote on oltava myös Venäjää vastaan, ei vain Egyptiä ja Syyriaa.
Poliittinen taso tyrmäsi ajatuksen.
Ohjelma on lopuillaan.
Saatte kukin vielä arvioida mitä on edessä. Tohtori Landau?
Sanoisin erään asian -
New Yorkerin artikkelista.
Se teki suuren numeron -
keskustelusta Trumpin kanssa, ja siitä, ettei Trump tiennyt, -
ja reagoi ehkä vihamielisesti, kunnes sopimus allekirjoitettiin.
On tärkeä ymmärtää, -
että joka ikinen USA:n presidentti on suullisesti tai kirjallisesti tehnyt -
tämän sopimuksen Israelin kanssa.
Se on USA:n ja Israelin strategisen suhteen tärkeä tukipilari.
En usko sen muuttuvan Trumpin välikohtauksesta huolimatta.
Se on tärkeä osa maiden välistä erityistä suhdetta.
Monet muutkin maat ymmärtävät tilanteen.
Ne hyväksyvät sen, vaikka eivät suoraan sitä myönnäkään.
Amir muistutti meitä Kazakstanin ja Ukrainan tapauksista.
Ne luopuivat ydinaseistaan.
Ja Valko-Venäjä.
Ilmaiseksi ne eivät sitä tehneet, vaan turvallisuusvakuuksien vastineeksi.
Olikohan se turhan hätäistä?
Sen kysymyksen esitän Israelin hallitukselle.
Vuonna 1973 Israelin ollessa vaarallisessa tilanteessa -
jotkut kannattivat "äärimmäisen aseen" käyttöä.
Sitä ei määritelty sen tarkemmin.
Muutama vuosi sitten haastattelin siitä asiasta Henry Kissingeriä.
Kysyin, välitettiinkö silloin viestiä, -
että Israel ottaisi käyttöön kaiken, mitä sillä on, -
ja USA:n satelliitit näkisivät sen ja sanoisivat Venäjälle, -
joka välittäisi viestin Egyptille.
Hän sanoi, ettei niin tapahtunut.
Israelin hallitus toimi siis vastuullisesti pahimpanakin aikana.
Sen johto ei koskaan harkinnut ydinaseiden käyttöä.
Tässä kaikki tänään.
Kiitos, tohtori Emily Landau, Amir Oren ja professori Zeev Hanin!
Kiitos katsojille!
Jerusalem studio jatkuu kesäloman jälkeen 3. elokuuta.
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10177 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta