Tervetuloa Jerusalem studioon!
Iranin ja Israelin jännitteet -
ovat kasvaneet Syyriassa suoraksi yhteenotoksi.
Tänään analysoimme sanasodan muuttumisesta oikeaksi sodaksi -
kahden muinaisen sivilisaation perijöiden välille, -
raamatullisen Israelin kuningaskunnan ja Persian imperiumin.
Tervetuloa, Meir Javedanfar, Iran-luennoitsija IDC Herzliasta, -
analyytikkomme Amir Oren, reservin eversti Miri Eisen, -
Israelin imagon ja turvallisuuden asiantuntija IDC Herzliasta, -
sekä reservin everstiluutnantti Reuven Ben Shalom, -
kulttuurianalyytikko ja Jerusalem Postin kolumnisti.
Herra Oren, kertoisitteko viimeaikaisista tapahtumista?
Syyria on tosiaankin toinen Israelin kahdesta rintamasta Irania vastaan.
Toinen on ydinohjelma, -
joka näyttää vaipuneen horrokseen -
kuuden suurvallan tehtyä Iranin kanssa kolme vuotta sitten -
"yhteisen kattavan toimintasuunnitelman".
Ydinohjelma on nyt palannut peliin USA:n vetäydyttyä sopimuksesta.
Israel on ottanut yhteen -
vallankumouskaartin Quds-joukkojen kanssa Syyriassa -
lähellä Israelin rajaa Golanilla.
Israel ilmeisesti suunnittelee taas hyökkäystä -
Iranin ydininfrastruktuuria vastaan siltä varalta, -
että Iran alkaa taas rikastaa uraania ja valmistaa ydinasetta.
Molempien rintamien tilanne on kiristynyt viime kuukausina.
Kaikki katseet ovat kääntyneet Syyriaan, -
jossa Venäjä on avainasemassa.
Iranin ydinohjelma saattaa pian palata tapahtumien keskiöön.
Herra Javedanfar, -
viimeisin merkittävä tapaus oli, kun Israel vastasi -
Quds-joukkojen tai Iranin tukemien šiiaryhmien ampumiin 20 rakettiin.
Israel iski 50 iranilaiskohteeseen Syyriassa.
Iranilaiset ovat ylpeätä kansaa, -
joten onko heiltä odotettavassa merkittävä kostoisku?
He näyttävät aika rauhallisilta.
He kostavat jossain vaiheessa, -
mutta sota ei ole Iranin kansan asia.
Miksi siellä on vallankumouskaarti -
eikä Iranin armeija?
Siksi että vallankumouskaartin tehtävä on suojella vallankumousta.
Se on vallankumouksellinen asia, ei kansallinen.
Vallankumouskaartin apulaiskomentaja sanoi, -
ettei islamilaisen vallankumouskaartin nimessä ole sanaa "Iran".
Kyse ei ole Iranista maana.
Luin juuri sivustoa, jossa on noin 15 iranilaislehteä.
Iranissa väitellään avoimesti monista asioista, -
kuten suhteista Yhdysvaltoihin ja Saudi-Arabiaan.
Tänään joku kritisoi oikeuslaitosta korkeimman johtajan edessä!
Syyrian sota kuitenkin sensuroidaan.
Iranin hallinto tietää, että iranilaiset vastustavat sitä.
Sitä sotaa ei kannateta, -
mutta vallankumouskaarti uskoo suojelevansa Syyriassa -
vuoden 1979 vallankumousta.
Sitä se myös jatkaa, -
koska se on Iranin hallinnon suurin saavutus -
kahden viime vuosisadan aikana.
Asuimme Iranissa Iranin ja Irakin sodan aikaan.
300 000 iranilaista kuoli ja 500 000 loukkaantui.
Vahingot olivat 500 miljardia dollaria, eikä Iran päässyt edes Basraan!
Nyt Iran on Syyriassa, Libanonissa, Jemenissä ja Irakissa.
Iranilaisia on kuollut 2000.
Irak on maksanut Iranin komennossa olevat asejoukot.
Syyrian sota on maksanut 5―6 miljardia dollaria, -
mutta se ei ole rahaa vaan öljyluottoa.
Tämä on Iranin hallinnolle jättimenestys, -
joka maksoi vain murto-osan Irakin sodan kustannuksista.
En katso tätä tilannetta Iranin kansan tai hallinnon kannalta, -
vaan sotilaallisena yhteenottona, joka liittyy Lähi-idän geopolitiikkaan.
Iranilla on toisaalta vallankumous, mutta toisaalta sisäiset kysymykset.
Iran on alueella nimeltä Syyria.
Ihmiset luulevat, että on olemassa maa nimeltä Syyria, -
mutta ei ole olemassa Syyrian valtiota -
tai sen toimimatonta hallitusta.
Se on vain alue, -
joka on seitsemässä vuodessa pirstoutunut tuhansiksi palasiksi.
Iran hyödyntää tilaisuutta rakentaa kymmenittäin sotatukikohtia -
lähemmäs Israelin rajaa.
Mikään ei enää pysty estämään -
laajamittaista yhteenottoa Israelin ja Iranin välillä.
Viime viikkoina on tehty useita ilmaiskuja, -
joista joitakin pidetään Israelin tekeminä, -
ja jotkut Israel myöntää tehneensä.
Miten suurta huolta ne iskut ovat herättäneet Iranissa?
Pitääkö se niitä aggressiona kotimaataan, itse Irania, vastaan, -
vai Iranin hallintoa vastaan?
Herra Javedanfar teki eron niiden kahden välille, -
mutta Irania ja sen johtoa ei voi erottaa toisistaan.
Onko tästä tilanteesta enää paluuta?
Onko sota väistämätön, kuten eversti Eisen sanoi?
Me tavallaan pelkäämme, -
mitä Iran aikoo tehdä meille.
Iranista puhutaan joskus -
eksistentiaalisena uhkana.
Iran kuitenkin toivottavasti tietää, että me emme tahdo siltä mitään.
Ei meillä ole mitään iranilaisia vastaan.
Olemme kuitenkin uhka heidän intresseilleen Lähi-idässä, -
varsinkin heidän leikkikentällään Syyriassa.
Vaarannamme heidän tavoitteensa siellä.
Israel määrittelee nyt punaiset rajansa hyvin, -
ja panee ne voimakkaasti toimeen.
Iranilaiset saattavat jopa kunnioittaa sitä, että määrittelemme etumme -
ja toimimme niiden mukaisesti.
Iran julisti juuri tämän säälittävän vastaiskukierroksensa päättyneeksi.
En ymmärrä, miksi se oli niin surkea.
Sen jälkeen teimme musertavan iskun.
Uskon heidän kunnioittavan meitä Lähi-idän toimijana, -
joka vain puolustaa etujaan.
Ja ne edut liittyvät vain maan puolustukseen.
Olemme jo sodassa Irania vastaan, -
mutta en usko sen laajenevan täysimittaiseksi ohjussodaksi.
Se ei ole Iranin edun mukaista. Iran häiritsee Israelia jo tarpeeksi.
Kun Israelin valtio perustettiin 70 vuotta sitten, -
sinne hyökkäsivät naapurimaiden arabiarmeijat.
On helppoa lähettää joukkoja rajan yli naapurimaahan -
ja edetä sieltä maan ydinalueille.
Mutta siinä tapauksessa myös Israel voi helposti hyökätä.
Israel kehittyi vahvaksi sotamahdiksi, ja niin tapahtui.
Puhun siis Egyptistä, Syyriasta, Jordaniasta ja Libanonista.
Ainut Israeliin hyökännyt maa, jolla ei ollut yhteistä rajaa, oli Irak.
Siksi Irak ei allekirjoittanut aseleposopimusta.
Iran on uusi Irak.
Sillä ei ole rajaa Israelin kanssa, -
ja siksi se haluaa Syyriasta laukaisualustan.
Se on toisaalta sen heikko kohta.
On totta, että Syyriaa ei ole, -
mutta se voi, ainakin näennäisesti, pyytää kaikkia vieraita lähtemään.
Jos talon isäntä on Vladimir Putin, -
hän voi käskeä Bashar Assadin kertomaan iranilaisystävilleen, -
että heidän on aika lähteä.
Helmikuussa alkaneen Iran-kriisinsä aikana -
Israel on onnistunut välittämään Venäjälle sen viestin, -
että on Venäjän edun mukaista pitää iranilaiset poissa Syyriasta.
Israelin juoni näyttää onnistuneen hyvin.
Herra Javedanfar, olette aiemmin sanonut, -
ettei Venäjä pysty ajamaan iranilaisia ulos Syyriasta, -
ja ettei Iranin ja Venäjän etuja voi erottaa Syyriassa.
Miten varuillaan iranilaiset ovat?
Kuuntelevatko he Venäjää -
vai saako pikemminkin sisäinen paine Iranin vetäytymään?
Se on eri tekijöiden yhdistelmä.
Joidenkin mielestä Iranin politiikka on yhtä ja samaa ajatollahia.
Se ei ole totta.
Maltilliset ja uudistusmieliset ovat raivoissaan siitä, -
miten monta kertaa Venäjä on pettänyt Iranin, -
eikä Khamenei sano mitään.
Nyt kun Trump rikkoi sopimuksen, Khamenei raivosi hänelle.
S-300-ohjukset viivästyivät kahdeksan vuotta Israelin takia.
Iran jopa haastoi venäläiset Haagiin, -
koska se oli jo maksanut ennakkomaksun.
Iran tietää, että sen suurin uhka on pehmeä voima.
Yhdysvallat käyttää hyväkseen -
länsimaisten liberaalien arvojen vetovoimaa iranilaisiin.
Iranin radikaalit ovat maksaneet kalliisti suhteestaan Putiniin.
En usko Putinin ajavan iranilaisia ulos, -
mutta mitä epävakaammaksi Syyrian tilanne muuttuu, -
ja mitä enemmän tappioita Iran kokee siellä Israelin iskujen seurauksena, -
sitä enemmän Putin voi vaikuttaa Iraniin.
Vladimir-nimi tarkoittaa persiaksi "maailmanvalloittaja".
Iranilaisille Vladimir Putin on Krimin valloittaja, -
joka haluaa ehkä valloittaa myös Syyrian, -
ja iranilaiset toivat hänet sinne vuonna 2015.
Yhteistyöstä huolimatta iranilaiset ovat hyvin epäluuloisia häntä kohtaan, -
varsinkin nyt kun venäläiset ja saudit liittoutuivat öljynhinnan laskemiseksi.
Venäjä hyökkäsi Iraniin 1940-luvulla.
Olen eri mieltä.
Vladimir on maailmanvalloittaja, mutta Iran ei tuonut häntä Syyriaan.
Venäjä peri Syyrian konfliktin Neuvostoliitolta.
Venäjän meritukikohta Syyriassa on Putinille tärkeä.
Se on hänen ainut suuri tukikohtansa koko Lähi-idässä.
Venäjä ei halua menettää sitä.
Sillä ole mitään tekemistä Iranin kanssa, -
vaan Venäjän etujen kanssa Syyria-nimisen alueen sydämessä.
Venäjä sai tilaisuuden tulla Syyriaan -
kesällä 2015 ydinsopimuksen solmimisen jälkeen.
Iranilla ei ole maarajaa Venäjän kanssa, -
mutta sillä on raja Turkin kanssa.
Turkilla on pitkä raja tuon maan kanssa, jota sanottiin Syyriaksi.
Kyse ei ole vain Iranin ja Venäjän yhteistyöstä, -
vaan myös Turkista.
Kaikki nämä kolme yrittävät pitää Assadin vallassa.
Kyse ei ole edes alawiiteista, vaan nimenomaan Assadista.
Miten venäläistukikohdalle ja Iranin läsnäololle kävisi ilman Assadia?
Entä Turkin invaasiolle Pohjois-Syyriassa?
Israelin punaiset rajat ovat meitä varten.
Emme salli šiiajoukkojen vahvistumista siellä.
Se ei tarkoita, että iskemme Irania vastaan, -
mutta iskemme niihin joukkoihin, jotka ovat suora uhka meille, -
koska he ovat sillä alueella.
Olen eri mieltä.
Venäjä oli kahden vaiheilla vuosina 2011―2015, -
kun Iranilla oli vaikeuksia Syyrian sodassa.
Qassem Suleimani rikkoi YK:n pakotteita ja lensi Moskovaan -
pyytämään Venäjän ilmavoimia apuun.
Aika näyttää, mitä Venäjä tekee.
Eversti Ben Shalom? ― Toivoin välttyväni tältä väittelyltä!
Haluaisin keskustella Israelin imagosta tässä pelissä.
Viime itsenäisyyspäivästä lähtien Israelissa on ollut uusi käsite: -
supervoima.
Sillä tarkoitetaan Israelin supervallan tasoisia valmiuksia.
Valmiuksien kannalta se on osuva termi, -
mutta ei strategisesti -
ottaen huomioon pienuutemme ja ei-alueelliset intressimme.
Meidän ei pidä käyttäytyä kuin maailmanvalta, -
eikä edes kuin alueellinen valta.
Meidän on myös harkittava huolella viestejämme iranilaisille.
Heidän on ymmärrettävä, mitä tahdomme -
ja varsinkin sen, mitä emme tahdo, -
sillä heidän ei tulisi pitää meitä kiihkeinä vihollisinaan.
Heidän on ymmärrettävä myös kykymme ja päättäväisyytemme.
Pääministeri sanoi juuri Israelia kybersodankäynnin supervallaksi.
Suuri osa viime vuosien yhteenotoista Iranin kanssa -
on ollut juuri kybersotaa.
Golanillakin olemme nyt osoittaneet uskomattomat valmiutemme.
Meidän on viestittävä huolellisesti myös liittolaisuudesta USA:n kanssa, -
koska täysimittainen sota Irania vastaan toisi USA:n rinnallemme -
vahvistaen valmiuksia entisestään.
Se näyttää jo kolmannelta maailmansodalta.
Eversti Ben Shalom mainitsi Netanjahun puheen.
Israel on investoinut muun muassa kvanttitietokoneisiin, -
jotka vahvistavat Israelin tiedustelu- ja kybervalmiuksia.
Israel valmistautuu myös suoraan yhteenottoon -
joko Hizbollahia vastaan Libanonissa -
tai Irania ja sen suojatteja vastaan Syyriassa tai muualla.
Miten paljon Israel keskittyy nyt tämänkaltaiseen valmistautumiseen?
Sota välikäden kautta on Lähi-idässä perinteinen sodankäyntikeino.
Israel ja Iran tekivät yhteistyötä 1960- ja 1970-luvuilla -
auttaen Irakin kurdeja kääntämään Irakin armeijan huomion -
pois Iranista ja Israelista.
Hizbollah on ehkä -
Iranin vahvin välikäsi.
Iranilla on myös irakilaisia ja afganistanilaisia šiia-aseryhmiä.
Tämä on tärkeä näkökohta, -
koska Israelia vastassa on vain aseryhmiä ja järjestöjä.
Mikään valtio ei nyt uhkaa Israelin kansallista turvallisuutta.
Egyptin tai Jordanian hallinto voi vaihtua, -
tai Syyria voi yhtäkkiä feeniks-linnun tavoin nousta taas sotamahdiksi.
Tällä hetkellä Israelia vastassa on vain Hizbollah, Hamas ja muita järjestöjä.
Ainut poikkeus on Iran, -
ja siksi Israelin armeija vastustaa Iranin läsnäoloa Syyriassa.
Ydinohjelma on sekä Netanjahun että Iranin radikaalien lempiprojekti.
Eversti Ben Shalom tietää siitä enemmän kuin antaa ymmärtää.
Hän kertoi, miten taistella sitä vastaan: kybervalmiuksilla.
Jos Iranilla on kymmenen vuoden päästä ydinaseita, -
ei vain yhtä ydinpommia, vaan kokonainen ydinaseyksikkö, -
Israelilla on siihen mennessä niin edistykselliset kybervalmiudet -
F-35-hävittäjien ja muiden järjestelmien lisäksi, -
että se pystyy torjumaan Iranin valmiudet.
Tästä syystä -
Israelin armeijan esikuntapäällikkö kenraali Gadi Eizenkot halusi -
vakaan budjetin ja suunnitelman, -
ja siksi hän oli tyytyväinen ydinsopimukseen.
Se antoi Israelille mahdollisuuden kehittää maavoimia, -
joita on kehitetty vähemmän kuin ilma- ja merivoimia.
Nyt hänen suunnitelmansa ovat epävarmempia.
Jos Trumpin vetäytymisestä seuraa uusi ja parempi sopimus, -
ja voidaan keskittyä taas Iranin vastustamiseen Syyriassa -
ydinohjelman häiritsemättä, -
Israelin sotilasjohto on tyytyväinen.
Herra Javedanfar, miten Iran valmistautuu sotaan Israelia vastaan?
Iranin lehdistössä siitä ei puhuta.
Kun puhutaan siitä, mitä Iranissa tapahtuu -
kymmenen vuoden kuluttua -
talouden ja ydinohjelman saralla, -
unohdetaan, -
että tuolloin Teheran ei enää ehkä ole edes asuinkelpoinen -
kuivuuden ja kuukausittain ilmestyvien vajoamien takia.
Kaksi suurinta vesisäiliötä kaupungin eteläpuolella ovat ehtymässä.
Valtavat hiekkamyrskyt ovat mahdollisia.
Teheran on jo nyt Lähi-idän saastuneimpia kaupunkeja.
Iranin väestökartta menee uusiksi kymmenessä vuodessa.
Pakistanin rajalla elävien sunnien ja Irakin rajalla elävien arabien -
on pakko muuttaa sisämaahan.
Jos asuisin Iranissa, pelkäisin Syyrian sodan jatkuvan yli 5 vuotta, -
koska kun sotilaat palaavat Syyriasta, -
heillä ei ole enää asuinkelpoisia kotikaupunkeja, joihin palata.
Se on Iranin suurin uhka.
Vaikka se on vakava uhka -
hallinnon ja koko yhteiskunnan selviämisen kannalta, -
ajatollah Ali Khamenei ja muut islamilaisen tasavallan johtajat -
ovat vannoneet tuhoavansa Israelin vuosiin 2022―2023 mennessä.
Valmistautuvatko he siihen -
vai uskovatko he, että se tapahtuu yhtäkkiä itsestään?
Ehkä sitä voidaan lykätä? ― Siitä täytyy neuvotella!
Hän ei ole sanonut Iranin tekevän sen, -
vaan että Israelia ei ole vuonna 2025.
Hän ei ole luvannut, että Iran tekisi sen.
Iranin hallinto sanoo yhtä ja toista.
Vallankumouksen yksi syy oli se, -
että Khomeini lupasi ilmaisen asunnon, sähkön ja vaikka mitä.
Iranin hallinto on itse itsensä pahin vihollinen sanoessaan sellaista.
He lupasivat auttaa Israelin vihollisia, ja niin he tekevät, -
mutta varsinkin kerronnan asiantuntijat ymmärtävät, -
miten tärkeä olisi sanoa, että kaikki, mitä he syövät ja juovat, -
tulee Iranista.
Israelin ei saisi sanoa "Hizbollah", vaan "Iranin Hizbollah".
Hizbollah on vallankumouskaartin arabiankielinen prikaati.
En todellakaan tahdo sotaa Irania vastaan.
Synnyin siellä, ja minulla on siellä ystäviä.
Mutta Israelin pitäisi alkaa kohdella Iranin suojatteja iranilaisina.
Luette persiankielistä iranilaislehdistöä.
Minä taas luen sitä, -
mitä iranilaislehdistö kirjoittaa länsimaailmalle.
Englanninkielisessä Teheran Timesissa -
ja Iranin englanninkielisissä uutissivustoissa käytetään -
samaa terminologiaa kuin eurooppalaislehdistössä.
Iranilaiset ymmärtävät pehmeän voiman merkityksen.
He "puolustautuvat Israelin aggressiota vastaan".
Vielä enemmän olen huolissani omista harhaluuloistamme.
Minua pelottaa "kylläpä olemmekin hyviä" -kommentit.
En halua meidän elättelevän omahyväisiä stereotypioita.
Pakotteista huolimatta -
iranilaiset ovat kehittäneet sotateollisuutta ja ydinteknologiaa.
Älkäämme aliarvioiko niitä, -
jotka tekevät hirveitä päätöksiä meitä vastaan, eikä Iranin kansaa.
Olen enemmän huolissani omista luuloistamme.
Kyse on taloudesta ja puolustuksesta.
Hizbollah ei ole täysin iranilainen.
Siinä olen eri mieltä kanssanne.
Se on myös libanonilainen, ja sillä on omat äänestäjänsä vaaleissa.
Silläkin on merkitystä, vaikka Iran rahoittaa sitä.
Onko Hizbollah enemmän vallan- kumouksellinen vai libanonilainen?
Hizbollah taistelee myös Syyriassa.
Koska Iran on mukana, niin myös Hizbollah, ja sitä kautta myös Libanon.
Israel on muuttanut strategiansa täysin.
Ennen viholliset varustautuivat, ja mekin varustauduimme, -
ja ensimmäisen vuorokauden sisällä -
voitimme nopealla suuriskulla.
Nyt niitä valmiuksia käytetään -
jo etukäteen.
Myös johtajiemme retoriikka on muuttunut täysin.
Puhumme liikaa.
Netanjahua ei tosin pidä syyttää -
"Iranin käyttämisestä poliittisiin tarkoituksiin", -
koska Iran on todellinen uhka.
Retoriikkaa pitäisi kuitenkin hillitä, ja viestejä pitäisi harkita tarkkaan.
Kaikkea ei tarvitse sanoa ääneen.
Meidän on vaikutettava kerrontaan.
Itse valmiuksien osalta meidän on oltava vahvoja kaikilla osa-alueilla -
kyberturvallisuudesta F-35-hävittäjiin.
Meidän on kuitenkin esiinnyttävä hillitysti, ei supervaltana -
vaan itseään puolustavana maana.
Lähi-itä on epäsymmetrinen.
Iran on Israelin suurin uhka, -
mutta Israel ei ole Iranin suurin vihollinen, vaan Saudi-Arabia.
Sitä kilpailua Israel saa seurata rauhassa sivusta.
Tässä kaikki tänään.
Kiitos, herra Javedanfar, herra Oren, eversti Eisin ja eversti Ben Shalom!
Kiitos katsojillekin, näkemiin perjantaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10177 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta