Tervetuloa Jerusalem studioon!
Siitä lähtien, -
kun iranilaislennokki tunkeutui Israeliin -
ja Israel teki ilmaiskun iranilaisten ilmatukikohtaan Syyriassa, -
Jerusalemin ja Teheranin uhkaukset sodan syttymisestä -
ovat lisänneet vihollismaiden jännitteitä.
Tästä keskustelevat -
tohtori Eldad Pardo Impact SE:stä ja Heprealaisesta yliopistosta, -
analyytikkomme Amir Oren, -
tohtori Eran Lerman -
Jerusalemin strategiainstituutista ja Shalemin akatemiasta -
ja tohtori Elisheva Machlis, -
Lähi-idän ja Iranin luennoitsija Tel Avivin yliopistosta -
ja Heprealaisen yliopiston Truman-keskuksesta.
Herra Oren, kertoisitteko viimeaikaisista tapahtumista?
Siitä lähtien, kun islamilainen tasavalta kukisti šaahin, -
jolla oli lämpimät suhteet Israeliin, -
Israel ja Iran ovat olleet vannoutuneita vihollisia.
Kuitenkin vasta viime aikoina -
viholliset ovat ryhtyneet toimenpiteisiin toisiaan vastaan, -
varsinkin helmikuun 10. päivän jälkeen, -
jolloin iranilaiset laukaisivat miehittämättömän lentokoneen -
Israeliin.
Tuon aseistetun lennokin tarkoitusta ei ole julkaistu, -
mutta ilmeisesti sen tehtävä oli tappaa.
Israel teki vastaiskun iranilaistukikohtaan.
Myöhemmin Israel paljasti tietävänsä -
sitä vastaan järjestäytyneet tukikohdat ja upseerit Syyriassa.
Sanasota yltyi lähes sotapuheiksi.
Toukokuun 12. päivään on enää muutama viikko.
Silloin presidentti Trump päättää -
vetäytyäkö ydinsopimuksesta Iranin kanssa.
Edessä näyttää olevan Israelin ja Iranin välienselvittely.
Tohtori Pardo?
Iranin kannalta nämä ovat ratkaisevia aikoja.
Sen pitkän tähtäimen tavoite on vallata koko planeetta.
Keskipitkän tähtäimen tavoite -
on Saudi-Arabian pyhät paikat -
ja muslimimaailman johtoasema.
Sen tavoite on yhdistää pohjoisessa -
perinteisen Persian imperiumin alueet Afganistanista Välimerelle, -
ja etelässä Persianlahden, Jemenin ja Hijazin.
12. toukokuuta -
presidentti Trump ilmoittaa kantansa ydinsopimukseen.
Lisäksi Irakissa on parlamenttivaalit.
Samaan aikaan Syyriassa -
pitkä sisällissota lähenee loppuaan.
Kuka on sen voittaja?
Näyttää siltä, että se ei ole Iran, vastoin iranilaisten odotuksia.
Muitakin toimijoita on paljon: -
Venäjä, Turkki, kurdit, Israel, sunnit ja Yhdysvallat.
Iran ei voi kahmia kaikkea.
Irakin ja Syyrian menettäminen tarkoittaa, että kaikki oli turhaa.
Näitä tapahtumia pitää tosiaan tarkastella -
toukokuun 12. päivän kannalta, -
ja palata näihin tapahtumiin tuon päivän jälkeen.
Iranilaiset puhuvat moniselitteisesti, -
mutta on mahdollista, -
että Iran vetäytyy ydinsopimuksesta -
vastauksena siihen, -
että USA palauttaa pakotteet.
Se saattaa aloittaa uraanin rikastamisprojektin.
Sillä on siihen tarvittava infrastruktuuri.
Nyt puolet siitä on käyttämättömänä, ja se voidaan ottaa käyttöön.
Siinä tapauksessa kysymys kuuluu: -
miten voimakas on Israelin ja/tai Yhdysvaltojen pelote -
sellaista Iranin päätöstä vastaan?
Sen taustalla on myös ennennäkemättömän kiivas -
Saudi-Arabian ja sen sunniliittolaisten vastustus.
Ei se ole Israel, joka on viime aikoina verrannut Khameneita Hitleriin -
ja nykytilannetta vuoteen 1938, -
vaan Muhammad Bin Salman.
Saudi-Arabia ja Israel toimivat Washingtonissa -
täysin yksimielisesti.
Trumpin hallinnon asenne on lähtökohtaisestikin kova -
ydinsopimusta kohtaan.
Kaikki tämä viittaa siihen, että edessä on yhteenotto.
Iranin vaaleilla valittu johto, siis eivät ne, joilla on oikeasti valta, -
yrittää välttää kriisin, -
koska suurin osa iranilaisista tuskin haluaa uutta alueellista sotaa.
Viimeksi he hävisivät pahasti ja suurin uhrauksin.
Kaatuneita oli joka toisessa perheessä.
Niistä sodista on jäänyt paljon katkeruutta.
Israelin ja Iranin sanalliset ja konkreettiset yhteenotot -
paljastavat Iranin heikkouden Syyriassa.
Iran on ollut läsnä Syyriassa -
Khomeinin ajoista asti.
Yleensä Iran toimii mieluiten -
epävirallisella ja hiljaisella tyylillä.
Nyt sen vaikeudet ja valmiuksien puutteet paljastuvat.
Syyriassa on ehkä muotoutumassa jonkinlainen ratkaisu, -
ja siksi Iranin on tuotava esiin läsnäolonsa Syyriassa, -
myös kuolonuhrinsa.
Ainakin 2000 aseryhmien ja vallankumouskaartin taistelijaa -
on kuollut Syyriassa.
Kaikki nämä tiedot paljastuvat.
Yhteenotto Israelin kanssa paljastaa Iranin heikkouden.
Yhdysvaltojen näkökulmasta tämä on keinotekoinen kriisi.
Trumpilla ei ollut mitään syytä ilmoittaa tekevänsä päätöksen -
12. toukokuuta.
Yhdysvallat on allekirjoittanut sopimuksen, -
ja diplomaattisesti maa jatkaa samaa linjaa.
Pohjois-Korea on jo sanonut, että jos Yhdysvallat peruu sen, -
mitä edeltävä hallinto sopi vain kolme vuotta sitten, -
niin miksi se suostuisi sopimukseen?
Emmanuel Macron ja Trumpin puolustusneuvonantajat, -
puolustusministeri James Mattis, -
asevoimien komentaja Joseph Dunford -
ja CENTCOM:in komentaja kenraali Joseph Votel, -
joka vieraili Israelissa tällä viikolla, -
vastustavat kaikki ydinsopimuksesta vetäytymistä.
Lisäksi Yhdysvalloissa on kauden puolivälin vaalit -
muutama päivä ennen seuraavaa määräaikaa -
sopimuksen tarkistamiselle ja ehkä vahvistamiselle.
Siinä ei ole järkeä.
Se ei ole tärkeä aihe hänen äänestäjilleen.
Syynä on vain hänen ylpeytensä. Hänen pitää vastustaa Obamaa.
Hän voisi aivan hyvin lykätä sitä puoli vuotta.
Tällä viikolla useat maailmanjohtajat, myös pääministeri Netanjahu, -
julistivat, ettei Jerusalem voi hyväksyä sitä, -
että Israelin tuhoa ajava hallinto saisi ydinaseita.
Netanjahu on tietysti toistanut sitä moneen kertaan.
Niin sanoi myös Ranskan presidentti Macron -
haastattelussaan Foxille ennen lähtöään Yhdysvaltoihin.
Hän korosti, ettei Iran saa levittäytyä Syyriaan -
eikä hyödyntää islamistijärjestöjen tappiota Lähi-idässä.
Hän on ensimmäinen eurooppalaisjohtaja, -
joka asetti rajat Iranin levittäytymiselle.
Huomioidaanko se Teheranissa?
Vaikuttaako se Israelin ja Iranin väliseen tilanteeseen?
Iranilaiset pelkäävät.
Olen eri mieltä Trumpista.
Hän tekee ovelia judoliikkeitä -
kääntäen vastustajansa voiman hyväkseen.
Iranin linja on ollut heinäkuusta 2014 lähtien se, -
että ydinsopimus koskee vain ydinohjelmaa, -
ja kaikessa muussa Iran saa tehdä mitä tahtoo.
Se on hankalaa lännelle, -
koska muitakin tärkeitä asioita on, -
mutta sopimusta haluttiin niin kovasti, että siihen suostuttiin.
Mutta nyt Yhdysvallat uhkaa muillakin pakotteilla -
ja muuttaa käytöstään joka päivä.
Kukaan ei halua suututtaa Trumpia ja Yhdysvaltoja.
Vaikka Yhdysvallat pysyisikin sopimuksessa, -
Iranin on huolella noudatettava sitä, -
koska se voidaan kumota hetkenä minä hyvänsä.
Iran suunnitteli tuudittavansa maailman uneen, -
mutta nyt sen onkin koko ajan todistettava noudattavansa sopimusta.
Tulossa on joka tapauksessa pakotteita ja taloushuolia, -
koska kakkua ei voi syödä ja torjua samaan aikaan.
Iran ei voi allekirjoittaa sopimusta ja jatkaa silti huonoa käytöstään.
Sen on tehtävä päätös, mutta se on riskialtista.
Väärä päätös johtaa Iranin romahtamiseen.
Maan tilanne on vaikea sekä sisäisesti että ulkoisesti.
Iranin hallinnon haavoittuvuutta aliarvioidaan ehkä siksi, -
että se nujersi niin helposti joulukuun mielenosoitukset.
Pian sen jälkeen Khamenei katsoi tarpeelliseksi kritisoida -
vallankumouskaartin taloudellista valtaa.
Hän tuntee maan järkkyvän jalkojensa alla.
Iran suostui ydinsopimukseen, -
sopimustahan ei allekirjoitettu, vaikka niin usein sanotaan.
Jos olisi, se olisi vaatinut 2/3 tuen USA:n senaatissa.
YK:n turvallisuusneuvosto pani sen täytäntöön.
Niin, se vahvistettiin, mutta sitä ei ole allekirjoitettu.
Iranilaiset tietävät, että Trump voi repiä koko paperin, -
koska se ei sido häntä kansainvälisenä sopimuksena.
Iranilaiset ovat huolissaan.
Iranin armeija uhoaa teennäisen itsevarmasti.
Sisäinen paine kasvaa.
On turha kuvitella, -
että Ruhani ja Zarif päättäisivät Iranin linjasta.
Heidät vain asetettiin paikoilleen -
Iranin kansan kriisinpelon rauhoittamiseksi.
Siksi he nyt niin kovasti yrittävät lievittää jännitteitä.
Kun siis ulkoministeri Zarif puhuu ydinsopimuksesta -
yrittäen lievittää sitä ympäröiviä jännitteitä, -
pitäisikö hänen puheensa jättää huomiotta, -
vai tulevatko hänen sanansa ajatollah Ali Khameneilta?
Taustalla on hänen tulkintansa siitä, miksi Khamenei pitää hänet vallassa, -
vaikka tämä varmaankin vihaa sellaista lännen liehittelyä.
Khamenei tarvitsee Zarifia ja Ruhania rauhoittelemaan kansaa, -
joka pelkää hänen vievän maan tuhoon.
Zarif tekee työtään.
Hän yrittää myös lyödä kiilaa USA:n ja Persianlahden väliin -
vakuuttamalla Persianlahden maille, -
ettei se aio vallata Saudi-Arabiaa ja pyhiä paikkoja.
Se ei ole johtajan linjanveto, vaan diplomatiaa.
Pinnan alla on kuitenkin todellisia jännitteitä.
Pääministeri Netanjahu kuvailee joskus tätä tilannetta -
vuoden 1938 kaltaiseksi.
Siihen huomautetaan, että juutalaiset eivät ole niin heikkoja kuin silloin, -
ja se on totta, mutta ei hän siitä puhukaan.
Hän puhuu Chamberlainista ja Daladierista.
Jos he olisivat vastustaneet Hitleriä, sotaa ei olisi tullut.
Saksassa oli tuolloin vielä voimia, -
jotka halusivat pysäyttää tuon hullun itävaltalaiskorpraalin.
Hänet olisi voitu suistaa vallasta, koska monet saksalaiset pelkäsivät.
Sen sijaan hän palasi Münchenista nerona valloittajana, -
ja Saksan armeijalta meni kuusi vuotta tajuta, että Hitler vei Saksaa tuhoon.
Jos Iranissa on merkittäviä voimia, -
jotka pelkäävät Khamenein vievän heitä tuhoon, -
heidän pelkoaan pitäisi vahvistaa, jotta Iranin olisi suostuttava -
Obaman sopimusta ankarampaan sopimukseen.
Ajatollah Ali Khamenein neuvonantajat -
ja muut hänen kansliastaan uhkailevat jatkuvasti Israelia kostolla.
Samoin vallankumouskaartin komentajat -
ja Lähi-idän suojattiryhmät, -
kuten Hizbollah, jonka valmiuksista Israel on huolissaan, -
ja muut Syyriassa toimivat šiiaryhmät.
Kuinka huolissaan Israelin on syytä olla?
Iranin ulkoministeri Muhammad Javad Zarif ja muut antavat kuitenkin -
tyynnytteleviä lausuntoja.
Onko tilanne sittenkin rauhoittumassa, vai mistä on kysymys?
Uskon, että Iran kostaa. Kysymys on vain siitä, milloin ja miten.
Iranilla on kuitenkin rajoitteita, ensinnäkin Venäjä.
Vaikka maiden liitto on vahva, Venäjä hillitsee Irania.
Lisäksi se, -
että Iran koki tarpeelliseksi osoittaa voimansa Israelia vastaan, -
johtuu nimenomaan sen sisäisestä heikkoudesta.
Iranin mielenosoitukset johtuivat -
talousongelmista, työttömyydestä ja kriisin uhasta.
Syyrian ja Hizbollahin tukeminen tulee Iranille kalliiksi.
Iranin tarve näyttää sotilaallisen voimansa -
paljastaa Iranin sisäiset vaikeudet.
Iran saattaa kostaa, mutta se käyttää mielellään suojattejaan, -
ja valitsee itselleen sopivan ajankohdan.
Se vastaa jollain tavalla, mutta rajoitetusti.
Kommentoisin siihen, mitä tohtori Lerman sanoi.
Mitä tulee vuoteen 1938, -
saksalaiset voittivat tietysti -
diplomaattisessa mielessä, -
mutta Chamberlain ei voinut muutakaan, -
koska Britannia oli heikko.
Kuninkaallisilta ilmavoimilta kesti vielä ainakin vuosi järjestäytyä -
Stanley Baldwinin kauden jälkeen.
Israel on sitä vastoin valmis taistelemaan vaikka heti.
Toinen asia on se, mitä sanoitte Zarifista ja Ruhanista.
On totta, että heillä ei ole todellista valtaa, -
mutta historia osoittaa, että eräät aliarvostetut ulkoministerit, -
kuten Abba Eban ja William Rogers, olivat sittenkin oikeassa, -
vaikka he aikoinaan jäivät vahvempien persoonien, -
Golda Meirin, Nixonin ja Kissingerin, varjoon.
Maltillisilla lausunnoillaan Zarif osoittaa, -
että Qassem Suleimanin ja Quds-joukkojen puuhat Syyriassa -
eivät välttämättä edusta koko Irania.
Jos siis Israel tekee vastaiskun iranilaiskohteeseen Syyriassa, -
Ruhani ja Zarif saattavat olla mielissäänkin.
Kuitenkin he molemmat puhuvat oikeutetusta vastarinnasta -
tiettyjä Syyrian, Irakin ja Jemenin ääriaineksia vastaan.
He antavat sille legitimiteetin.
Iranilla on yhteisiä etuja Yhdysvaltojen kanssa.
USA tukee Irania sen taistellessa Isisiä ja muita ääriryhmiä vastaan, -
mutta ei sen taistellessa Jemenissä saudien vastustaessa sitä.
Liittouma ei ole selvärajainen.
Esimerkiksi Turkki ei aina kuulu halukkaiden koalitioon.
Kukin osapuoli toimii omien etujensa mukaan -
kussakin tilanteessa.
Tohtori Pardo, mainitsitte, -
että Saudi-Arabia on Iranin seuraava kohde -
sen suunnitelmissa vallata Lähi-itä -
ja tulevaisuudessa koko maailma.
Muutama päivä sitten Zarif haukkui Saudi-Arabiaa -
kääntymisestä Yhdysvaltojen puoleen.
Hän viittasi siihen, että Muhammad Bin Salman varoitti amerikkalaisia -
Iranin pyrkimyksistä tuhota Saudi-Arabia ja muut Lähi-idän maat.
Hän sanoi, että se on totuus verhon takana.
Miten hänen varoituksensa otettiin vastaan?
Yrittääkö Iran aktiivisesti levittäytyä eri alueille -
samalla huolehtien PR:stä?
Kyse on -
islamilaisen tasavallan hengellisestä ja moraalisesta luonteesta.
Se pitää itseään -
moraalisesti ylivertaisena, -
koska sen johtaja on "mystisessä yhteydessä jumalaan."
Lisäksi se on islamilainen valtio, jolla on shura-järjestelmä.
Presidentti on käytännössä kansaa edustava neuvonantaja.
Kansa saa antaa neuvoja johtajalle, mutta johtaja on diktaattori, -
koska hän on yhteydessä jumalaan ja maan laki sitoo häntä.
Lisäksi Iran on ikivanha sivilisaatio, -
joka joutui Saudi-Arabiasta tulleiden arabien valloittamaksi.
Saudi-Arabia ei ole tasavalta. Siellä ei ole edustuslaitosta.
Iranilaiset pitävät saudeja alhaisina olentoina, -
šiioja tappavina pahoina wahhabeina.
Iranin johtajat puhuvat saudeista saadakseen sisäistä kannatusta.
Valehtelijoita pidetään pahoina iranilaisessa kulttuurissa, -
ja sitähän heidän johtajansa ovat.
He sanovat auttavansa köyhiä ja sorrettuja, -
mutta he käyttävät kemiallisia aseita Syyrian väestöä vastaan!
He ovat vastuussa 500 000 muslimin tappamisesta Syyriassa, -
sekä toiset puoli miljoonaa Iranin ja Irakin sodassa.
Kaikki tietävät, että he ovat valehtelijoita ja korruptoituneita.
He käyvät sotaa, josta ei ole mitään hyötyä Iranille.
Heillä ei ole enää mitään sanottavaa. Kuka heitä uskoisi?
Aika on lopuillaan. Loppukommenttinne, olkaa hyvä!
Katsoisin Israelin ja Iranin konfliktia laajemmassa kontekstissa.
Se on toisaalta Syyrian sotaa, -
mutta se osoittaa Iranin heikkouden -
sisäisesti ja taloudellisesti.
Se kertoo myös Syyrian ratkaisun lähenemisestä.
Se luo painetta Iranille.
Sivuhuomautuksena sanon, -
että Libanonin Hizbollah on yllättävän rajoittunut.
Jos Iran päättää toimia itsenäisesti -
ilman Hizbollahin valtavia valmiuksia, -
sen täytyy johtua siitä, -
ettei Hizbollah pysty oikeuttamaan sotatoimiaan libanonilaisille.
Jos Hizbollah heikentyy yhteenotossa Israelin kanssa, -
monet sunnit tarttuvat innoissaan tilaisuuteen kostaa sille.
Iranin pääliittolainen on rajoittunut.
En kuitenkaan sanoisi sitä toimintakyvyttömäksi.
Olen samaa mieltä, -
mutta sellaiset ihmiset ovat arvaamattomia, -
jotka keskustelevat jumalansa kanssa joka ilta.
Se on ydinasekysymyksen tärkein tekijä.
He ovat täysin vastuuttomia.
Viimeisten seitsemän tai ehkä kymmenen vuoden opetus on se, -
että Israelin poliittinen taso ei voi toimia -
vastoin puolustusvoimien ja turvallisuuslaitoksen suosituksia.
Sotilaallisen tason avainhenkilöt sanovat nyt, -
että maltillinen kriisi Iranin kanssa on välttämätön -
jonkinlaisen sopimuksen tai järjestelyn saavuttamiseksi.
Kiitos, tohtori Pardo, herra Oren, tohtori Lerman ja tohtori Machlis!
Kiitos katsojillekin, näkemiin tiistaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10177 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta