Tervetuloa Jerusalem studioon!
Konfliktien runnellessa Lähi-itää -
ja uhkien lähestyessä nopeasti -
Israel ei jää katsomaan sivusta hauraan vakauden järkkymistä, -
vaan valmistautuu kaikkiin mahdollisiin skenaarioihin.
Tästä keskustelevat reservin everstiluutnantti Jiftach Shapir -
Kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskuksesta, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja reservin everstiluutnantti Reuven Ben Shalom, -
kulttuurianalyytikko ja Jerusalem Postin kolumnisti.
Herra Oren, millaisia uhkia Israelilla on edessään?
Israelin turvallisuustilanne on -
paradoksaalinen.
Päivittäinen turvallisuustilanne -
on hyvä tai erinomainen.
Israelin olemassaolo ei ole uhattuna, -
ja Israel pystyy torjumaan matalan tason uhkia niiden ilmaantuessa.
Mutta jos pohjoisrintamaa ja Irania tarkastellaan pitkällä aikavälillä, -
suuret uhat vaanivat Israelia.
Siksi Israelin puolustusvoimilla on ollut kaksi suurharjoitusta -
viime viikkoina.
Ensimmäinen oli esikunnan harjoitus, -
johon osallistui vain israelilaisia, -
ja toinen, Juniper Cobra, toteutettiin yhdessä EUCOM:in, -
USA:n armeijan Euroopan-osaston kanssa.
Se pohjautui skenaarioon, jossa jännitteet kasvavat vähitellen, -
ja sitten viholliset hyökkäävät Israelia vastaan.
Israelin taistellessa Hizbollahia, Hamasia ja ehkä muitakin vastaan -
omilla rajoillaan -
Iran alkaa ampua ohjuksia Israeliin, ja USA:n armeija tulee Israelin avuksi.
Israel ei oikeastaan halua eikä tarvitse USA:n apua, -
mutta se haluaa USA:n tarjoaman pelotteen.
Eversti Shapir, -
Israel on vahvistanut laadullista ylivoimaansa -
valmistautuessaan ympäröiviin uhkiin.
Missä määrin Israel panostaa laadulliseen ylivoimaansa -
Lähi-idän muihin maihin nähden?
Keskitymme tärkeimpiin asioihin -
ja pyrimme ylläpitämään -
laadullisen ylivoimamme -
hankkimalla parasta, mitä Yhdysvalloilla on tarjota.
Emme osta aseita muualta.
Yksi esimerkki on F-35-hävittäjät, -
jotka on jo otettu käyttöön.
Niiden määrä ei tosin vielä ole merkityksellinen.
Se on vain yksi esimerkki.
Toinen Israelin erikoisuus on mainitsemanne Juniper Cobra, -
joka keskittyy ohjuspuolustukseen.
Israelin ohjuspuolustusjärjestelmä on maailman kattavin.
Se on kerroksittainen puolustusjärjestelmä, -
joka kattaa sekä lyhyen että pitkän kantaman ballistiset ohjukset.
Israelilla on muitakin ainutlaatuisia piirteitä.
Gazan tunnelit ovat erityislaatuinen uhka.
Arvelemme, että myös Hizbollah saattaa käyttää tunneleita.
Israel on kehittänyt menetelmiä ja järjestelmiä -
näitä uhkia vastaan.
Huomauttaisin Jiftachin kommenttiin, -
että Israel tosiaan pitää USA:ta ainoana aselähteenään, -
mutta siihen on poikkeus: saksalaiset sukellusveneet.
Syy on se, että USA ei halua tuottaa diesel-käyttöisiä sukellusveneitä.
USA tarjoaa Israelille ne teknologiat ja järjestelmät, joita sillä on.
Olemme keskustelleet lähinnä ensivasteen aseista...
Israel ostaa Saksalta myös pinta-aluksia.
Aivan. Entä toisen vasteen aseet?
Eversti Ben Shalom, miten Israel varmistaa turvallisuutensa?
Ennen Israel katsoi elävänsä sodasta sotaan.
Israel soti suuren sodan -
muutaman vuoden välein, -
ja voitti joka kerta.
Muuten emme olisi enää olemassakaan.
Sotien välillä Israel on pyrkinyt vakauteen ja rauhaan.
Toisin on nyt, koska olemme tavallaan sodassa Irania vastaan.
Ennen vihollisiamme olivat eri alueiden terrorijärjestöt, -
mutta nykyään ne ovat Iranin hyökkäysasemia.
Iranille on helpompaa taistella meitä vastaan niiden välityksellä.
Naamiot on riisuttu, ja ymmärrämme tilannetta pitkällä aikavälillä.
Emme vain valmistaudu tulevaan sotaan, -
vaan torjumme nousevia uhkia koko ajan.
Vasta viime vuosina Israelin hallitus on selvästi puhunut -
Israelin sadoista iskuista Syyriassa ja Libanonissa -
strategisten valmiuksien tuhoamiseksi -
ennen kuin niitä käytetään meitä vastaan vuosien kuluttua.
Seuraavasta sodasta tulee äärimmäisen vaikea ja tuhoisa.
Ennen kuin Gadi Eizenkotista tuli esikuntapäällikkö, -
puolustusvoimat keskittyi toiseen vasteeseen, -
sukellusvenelaivastonsa rakentamiseen -
ja pelottaviin valmiuksiin -
vihollisten suurhyökkäysten ehkäisemiseksi.
Eizenkotin myötä Israelin puolustusvoimien strategia muuttui.
Välittömät uhat ovat muuttaneet -
niin kalustohankinnat, suunnittelun kuin harjoittelunkin.
Kertoisitteko siitä lisää?
On tarkasteltava Israelin puolustusopin juuria, -
jotta voisi ymmärtää nykyisen muutoksen.
Ei ainoastaan sotilaallisista syistä, -
vaan myös taloudellisista ja yhteiskunnallista syistä, -
Israelin perustajapääministeri ja puolustusministeri David Ben Gurion -
teki armeijasta kaksikerroksisen.
Toinen vartioi rajoja sotien välillä, -
ja toinen oli iskujoukko, -
joka koostui enimmäkseen palvelukseen kutsuttavasta reservistä.
Viime vuosina Israelin puolustusvoimat on huomannut, -
että rajoja vartioivien joukkojen on tarkoitus -
myös iskeä syvälle vihollisten maaperälle sodan alettua.
Sitä ei ole pidetty tehokkaana toimintatapana.
Edeltävä esikuntapäällikkö Benny Gantz päätti -
erottaa nämä kaksi toimintoa.
Hän erotti armeijan kolme ratkaisevan tärkeää divisioonaa -
rajadivisioonista.
Puolustus ja hyökkäys on nyt erotettu toisistaan.
Kenraali Eizenkot aloittaa jokaisen päivän ajatellen, -
että sota alkaa tänään.
Hän toivoo tietysti joutuvansa pettymään, -
mutta ainakaan hän ei tule yllätetyksi.
Israel valmistautuu sekä liikkuvaan sotaan -
että etätulitukseen Gazasta, Libanonista ja Syyriasta.
Israelilla on kuitenkin lisätaakka: järjestyksenpito Länsirannalla.
Se on valtava taakka, koska armeijaa tarvitaan siellä -
teiden turvaamiseen ja terrorismin kitkemiseen.
Eversti Shapir, mitä mieltä olette?
Yllätitte minut.
Olen samaa mieltä kaikesta, mitä Amir Oren sanoi.
Valmistaudumme sotaan.
Kun katsomme ympärillemme, -
suurin armeija Israelin armeijan jälkeen -
on Egyptillä.
Sen lisäksi, että Israelilla ja Egyptillä on rauhansopimus, -
maat tekevät nyt parempaa turvallisuusyhteistyötä kuin koskaan.
Siinain ongelma on yhteinen.
Israelin ei kuitenkaan saa hetkeksikään unohtaa, -
että rajalla on Egyptin armeija.
Se oli vihollisemme, ja se voi kääntyä uudelleen meitä vastaan.
Saman täytyy Egyptinkin muistaa.
Egyptin armeijalla on vain yksi suuri haastaja, Israelin armeija.
Olemme sodassa Irania vastaan, -
mutta emme odota suoraa yhteenottoa Iranin armeijan kanssa.
Se on mahdollista...
Vallankumouskaartin kanssa?
Syyriaan tai Libanoniin lähetettyjen joukkojen kanssa.
Suurin osa taisteluista käydään Iranin liittolaisia vastaan.
On tärkeää muistaa, -
ettei Israelin puolustusvoimat enää pidä Hizbollahia terrorijärjestönä.
Se on vahva ja hyvin järjestäytynyt armeija.
Tutkiessani Hizbollahia kaksi vuotta sitten -
minulle tuli mieleen Israelin puolustusvoimat 1950-luvulla.
Se ei ole arabityyppinen armeija.
Sillä on laakea komentorakenne.
Alemmat komentajat ovat hyvin itsenäisiä.
Se on hyvin motivoitunut ja vaarallinen armeija.
Palaamme siihen.
Israel opetti iranilaisia, jotka opettivat Hizbollahia.
Israel opetti iranilaisia ennen 1970-luvun vallankumousta.
Eversti Ben Shalom?
Puolustuksemme tärkeimmät pilarit ovat mielestäni -
kansallinen sitkeys ja reservipalvelus, jonka me kaikki suoritamme.
Osallistuin viime viikolla mainitsemaanne harjoitukseen.
Kaksi vuotta sitten kirjoitin 23-sivuisen katsauksen -
yksikössäni tarvittavista parannuksista.
Nyt tarvittiin vain kaksi sivua.
Yksikkö valmistautuu mitä parhaimmalla tavalla.
Kaikki eivät liity suoraan sotavoimaan, -
vaan osa työskentelee esimerkiksi kyberturvallisuudessa.
Israelilla ei ole "oppia". Hallituksen oppia voi vain arvailla.
Arvelisin, että muutama vuosi sitten Netanjahu päätti, -
että Israelin armeija kehitetään maailman parhaaksi useilla alueilla, -
ainakin kyberturvallisuudessa.
Jokaisesta sodasta opitaan jotain, ja opetukset pannan käytäntöön.
Vuoden 2006 sota antoi meille tärkeitä opetuksia, -
kuten sen, että se on julistettava sodaksi heti, eikä vasta jälkikäteen, -
eikä liikkumisessa saa epäröidä.
Johtajiemme puheista voi päätellä, -
että seuraavassa sodassa Israel liikkuu nopeasti vihollisen alueelle.
Ilmavoimien entinen komentaja Amir Eshel puhui -
massiivisesta ilmavoimasta.
Viime kädessä nimenomaan ilmavoimat kaatavat vihollisen.
Ballistinen ohjustorjunta on maailman parasta.
Kun aika koittaa, kaikki tämä, mitä on valmisteltu, pääsee valloilleen.
Puolustusministeri Avigdor Lieberman on viime aikoina puhunut, -
ja kirjoittanut kirjassaankin jo vuosia sitten, -
uusista israelilaisista lyhyen ja keskimatkan ballistisista valmiuksista.
Hän haluaisi Israelille merkittävän keskimatkan rakettien arsenaalin.
Se ei ole kuulunut Israelin puolustusoppiin.
Tarvitaanko sellaista?
Miten hyvin se sopii Israelin muihin valmiuksiin?
Tuon keskustelun aloitti kenraali Israel Tal jo 1900-luvulla.
Hän oli yksi Israelin sotahistorian parhaista ajattelijoista.
Hän huomautti, että vuonna 1973 Israel tukeutui ilmavoimiin, -
joissa Reuven Ben Shalom palveli.
Se toimi tavallaan ilmatykistönä, joka antoi läheistä ilmatukea, -
ja se voitti sodan yhdessä panssarijoukkojen kanssa.
Koska odotukset olivat epärealistiset, -
Israel muutti myöhemmin ajattelumalliaan.
Ilmavoimia tarvittiin tuomaan tulivoimaa vihollisalueelle.
Niinpä ehdotettiin, -
että suuri määrä edullisempia raketteja ajaisivat saman asian.
Ohjusten ongelma on, että ne ovat kertakäyttöisiä.
Hävittäjä voi taistella joustavasti monilla rintamilla.
Se voi lähteä vaikka viisi kertaa saman päivän aikana.
Israel on kyllä ampunut ohjuksia sekä maalta että mereltä -
rajojensa ulkopuolisiin kohteisiin.
Täsmäaseet ovat kehittyneet täydellisiksi.
Se ei ole enää sellaista haja- ammuntaa, jota tykistötuli on ollut.
Ennen ammuttiin ja toivottiin parasta, ja aiheutettiin paljon oheistuhoa.
Siviiliuhreja ei haluta.
Se ei itse asiassa ole uutta.
Se on tuttua historiasta.
1970-luvulla saimme Yhdysvalloilta -
Lance-ohjuksia.
Ne oli tarkoitettu -
ilmatorjuntaohjuksia vastaan.
Ne annettiin tietysti tykistölle, -
johon ilmavoimat eivät koskaan luottaneet.
Olen seurannut sitä molemmilta puolilta.
1970-luvun teknologia ei ollut kovin tarkkaa.
Sitten Israel teki huippusalaisen innovaation, -
joka on nykyään julkisesti tunnettu, Tammuz-ohjus.
Se on periaatteessa maasta-maahan-ohjus, -
mutta äärimmäisen tarkka kymmenien kilometrien kantamalla.
Se pystyy siihen mihin lentokoneesta laukaistu täsmäammuskin.
Sanoitte, että se on kertakäyttöinen, -
mutta sama koskee kaikkia ammuksia.
Ovathan tykistönkin ammukset kertakäyttöisiä.
Se on hyvin tehokas, -
ja sen tyyppisiä aseita tarvitaan lisää.
Toisaalta emme mielestäni tarvitse -
ohjaamattomia tykistöraketteja, -
sellaisia, joita vihollisemme käyttävät suurin määrin.
Emme me voi pommittaa kaupunkeja niin kuin he tekevät.
Israelin armeija ei tee niin moraalisista syistä.
Eversti Ben Shalom, haluaisin keskustella operatiivisesta puolesta.
Kuten sanottu, puolustusvoimat on pitänyt kaksi suurharjoitusta.
Toisessa keskityttiin esikuntaan ja samanaikaisesti kotirintamaan.
Monet viranomaiset ovat jo puhuneet -
Hizbollahin, Iranin liittolaisen, valtavasta asearsenaalista.
Se ampuu raketteja erottelematta ja tarkoituksella siviilikohteisiin -
aiheuttaakseen kaaosta Israelin ytimessä.
Se häiritsisi myös puolustusvoimien toimintaa, -
sillä se on kansan armeija.
Miten säännöllisesti Israelissa harjoitellaan -
kotirintaman valmiutta kestää laajaa rakettitulitusta?
Se on todellakin rintama.
Ennen sotilaat lähtivät rintamalle, -
ja näille urheille soiteltiin kotoa.
Nykyään sotarintamalla ei välttämättä tapahdu mitään, -
mutta puhelimessa kerrotaan kotikaupunkia tuhoavista raketeista.
Ei niitä tuhansia raketteja ruostumaan jätetä, -
vaan ne ammutaan Israeliin ennemmin tai myöhemmin.
Samoin Iranin ohjukset.
Silloin Israeliin sataa päivittäin raketteja.
Monet strategisiin kohteisiin ammutut tuhotaan ilmassa.
Meillä on siihen maailman parhaat järjestelmät.
Osa pääsee varmasti läpi, joten tuhoa tulee monin paikoin.
Maavoimat valmistautuvat siihen erinomaisesti.
Ne harjoittelevat koko ajan.
Kiirehdimme paikalle aina kun maailmalla tapahtuu jotain, -
koska auttaminen on meille kunnia -
ja koska haluamme oppia maailman parhaimmaksi.
Lopulta ratkaisevia ovat kansan sitkeys, sotilaidemme ammattitaito -
ja amerikkalaisten apu, jota he tulevat ylpeänä antamaan -
kaikilla osa-alueilla.
Kaikki, jotka ampuvat raketteja Israeliin, -
tietävät ampuvansa samalla amerikkalaisjoukkoja.
Herra Oren, mitä sanoisitte operatiivisesta puolesta?
Esimerkiksi Saddam Hussein ampui -
raketteja Israeliin -
herättääkseen kauhua Israelissa.
Koska vuonna 1991 järjestelmä oli vielä puutteellinen, -
miljoonat israelilaiset kuulivat hälytyksen -
raketin tullessa Tel Avivin alueelle.
Heidän piti rynnätä turvahuoneeseen.
Nyt järjestelmä on kehittynyt niin, -
että jos istumme täällä Jerusalemin läntisimmissä osassa, -
ja hälytys alkaa soida, -
kilometrin päässä ihmiset jatkavat toimiaan normaalisti.
Aiemmat menestyksekkäät operaatiot, kuten operaatio Suojakallio, -
ovat tuudittaneet israelilaiset turvallisuudentunteeseen.
Ilmavoimien entinen komentaja Amir Eshel varoitti israelilaisia -
odottamasta, että joka ikinen raketti torjutaan.
Osumia ja uhreja tulee.
Operaatio Suojakallio oli siis Gazan sota vuonna 2014.
Eversti Shapir, kertoisitteko ohjelman lopuksi -
Israelin kerroksittaisesta ilmatorjuntajärjestelmästä?
Siinä on kolme osaa.
Jopa viisi, -
jos mukaan lasketaan passiivinen puolustus.
Gazaa ympäröivissä asutuksissa on paljon pommisuojia, -
ja Israelin jokaiseen asuintaloon on pitänyt rakentaa turvahuone -
vuodesta 1994.
Se on osa passiivista puolustustamme.
Sitten on Rautakupoli ja Daavidin linko.
Sitten on Arrow-2 ja lähitulevaisuudessa myös Arrow-3.
Ylin taso on hyökkäystaso, eli laukaisualustojen paikallistaminen -
ja niiden tuhoaminen ennen laukaisua, -
kuten teimme vuonna 2006.
Sekin on osa monikerroksista puolustustamme.
Samantapainen puolustus toimii tunneleitakin vastaan.
Perustason puolustus on maan sisälle rakennettava muuri.
Se estää tunneleiden kaivamisen.
Ainakin tunnelit täytyy paikallistaa.
Eversti Ben Shalom, viimeinen kommentti valmistautumisesta?
Olennaisia eivät ole kineettiset iskut, koska siinä olemme erinomaisia.
Suuri haaste on kansainvälinen yhteistyö.
Se on sisällytetty operatiivisiin suunnitelmiin.
Toinen valtava haaste on puolustusvoimien tiedotusosastolla.
Viholliset tulevat käymään valtavan valeuutiskampanjan.
He syyttävät televisiossa Israelia keksityistä hirmuteoista.
Meidän on taisteltava sitä vastaan tosiasioilla reaaliajassa.
Siihen sotaan kuuluvat tosiaan legitimiteettikysymykset, -
psykologinen sodankäynti ja propaganda.
Israelin puolustusvoimien on hyökättävä heti -
ja lyhennettävä operaatiota niin, -
että kuolonuhrien määrä jäisi mahdollisimman vähäiseksi.
Olen samaa mieltä.
Meidän on näytettävä maailmalle, -
että teemme aina kaikkemme välttääksemme siviiliuhreja.
Se on Israelin puolustusvoimien tärkeä periaate.
Kiitos, eversti Shapir, herra Oren ja eversti Ben Shalom!
Kiitos katsojillekin, näkemiin perjantaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10177 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta