Tere tulemast saatesse!
Konfliktidest räsitud Lähis-Idas
ja keset kiiresti lähenevaid ohte
ei jää Iisrael pealtvaatajaks, kui kõigutatakse ta habrast stabiilsust
ja valmistub kõikvõimalikeks stsenaariumideks.
Iisraeli valmisolekust vestlevad kolonelleitnant reservis Yiftach Shapir
Riikliku Julgeoleku Uurimisinstituudist,
TV7 analüütik Amir Oren
ja kindralleitnant reservis Reuven Ben Shalom,
kultuurianalüütik ja kolumnist ajalehest The Jerusalem Post.
Hr Oren, milliste ohtudega Iisrael tegelema peab?
Iisraeli julgeolekuolukord
on paradoksaalne.
Igapäevane julgeolekuolukord
on hea või suurepärane.
Iisraeli olemasolu pole ohus
ja Iisrael suudab tõrjuda ilmuda võivaid madala taseme ohte.
Kui aga vaadelda põhjarinnet või Iraani pikemas perspektiivis,
ähvardavad Iisraeli suured ohud.
Seepärast on Iisraeli Kaitsejõududel olnud viimastel nädalatel
kaks suurt õppust.
Esimene oli peastaabi õppus,
kus osalesid üksnes iisraellased,
ja teine, Juniper Cobra, toimus koostöös EUCOM-i
ehk USA armee Euroopa osakonnaga.
See põhines stsenaariumil, kus pinged tasapisi kasvavad,
millele järgnes Iisraeli vaenlaste rünnak.
Ja kui Iisrael tegeleb oma piiridel Hezbollah, Hamasi
ja ehk ka teistega,
hakkab Iraan tulistama rakette Iisraeli ja USA armee tuleb Iisraelile appi.
Iisrael tegelikult ei taha ega vaja USA abi,
kuid tahab USA pakutavat heidutust.
Kolonel Shapir,
Iisrael on tugevdanud oma kvalitatiivset eelist
ümbritsevateks ohtudeks valmistudes.
Mil määral panustab Iisrael
oma kvalitatiivse edumaa säilitamisse teiste Lähis-Ida maade ees?
Esiteks keskendume peamisele
ja püüame säilitada
oma kvalitatiivset paremust
hankides parimat, mis USA-l pakkuda on.
Me ei osta relvi mujalt.
Üks näide on F-35 hävitajad,
mis on käiku lastud,
kuigi nende arv pole veel märkimisväärne.
See on vaid üks näide.
Teine Iisraeli eripära on mainitud Juniper Cobra,
mis keskendub raketitõrjele.
Iisraeli raketitõrjesüsteem on maailma ulatuslikeim.
See on mitmekihiline kaitsesüsteem,
mis katab nii lühi- kui pikamaa ballistilisi rakette.
Iisraelil on teisigi ainulaadseid omadusi.
Gaza tunnelid on omanäoline oht.
Arvame, et Hezbollah'gi võib tunneleid kasutada.
Iisrael on arendanud meetmeid ja süsteeme
nende ohtude vastu.
Märgiksin Yiftahi öeldu peale,
et Iisrael peab tõesti USAd oma ainsaks relvaallikaks,
kuid siin on üks erand - saksa päritolu allveelaevad.
Sel põhjusel, et USA ei taha toota diislikütusega allveelaevu.
USA pakub Iisraelile tehnoloogiaid ja süsteeme, mis tal endal olemas on.
Oleme vestelenud peamiselt kohese reageerimise relvadest.
Iisrael ostab Saksamaalt ka sõjalaevu.
Täpselt. Aga teisese reageerimise relvad?
Kolonel Ben Shalom, kuidas Iisrael oma julgeoleku tagab?
Varem elas Iisrael sõjast sõtta.
Iisrael sõdis suures sõjas
iga mõne aasta tagant
ja võitis iga kord.
Muidu poleks meid enam olemaski.
Sõdade vahel on Iisrael taotlenud stabiilsust ja rahu.
Erinevalt praegusest, kus oleme teatud mõttes sõjas Iraaniga.
Varem olid meie vaenlasteks eri piirkondade terrorirühmitused,
kui nüüd on selleks Iraani operatiiveelbaasid.
Iraanil on lihtsam võidelda meiega nende vahendusel.
Maskid on maha kistud
ja mõistame olukorda pikemas perspektiivis.
Me ei valmistu üksnes järgmiseks sõjaks,
vaid tõrjume kerkivaid ohte pidevalt.
Alles viimastel aastatel on Iisraeli valitsus rääkinud selgelt
Iisraeli sadadest rünnakutest Süürias ja Liibanonis
starteegiliste valmiduste hävitamiseks,
enne kui neid aastate pärast meie vastu kasutatakse.
Järgmine suur sõda tuleb ülimalt raske ja hävitav.
Enne, kui peastaabiülemaks sai Gadi Eizenkot,
keskendusid kaitsejõud teisesele reageerimisele,
allveelaevastiku ehitamisele
ja heidutusvalmidusele
vaenlaste suurrünnakute ärahoidmiseks.
Eizenkoti ajal muutus Iisraeli Kaitsejõudude strateegia.
Vahetud ohud on saanud põhjuseks,
mis on muutnud nii varustushankeid, planeerimist kui õppusi.
Rääkige sellest täpsemalt.
Praeguse muutuse mõistmiseks
tuleb uurida Iisraeli kaitsedoktriini juuri.
Mitte üksnes sõjalistel põhjustel,
vaid ka majanduslikel ja ühiskondlikel põhjustel
muutis Iisraeli rajajast peaminister ja kaitseminister David Ben Gurion
armee kahetasemeliseks.
Üks kaitses sõdade vahel piire
ja teiseks olid rünnakuväed,
mis koosnesid peamiselt teenistusse kutsutavast reservistidest.
Viimastel aastatel on Iisraeli Kaitsejõud märganud,
et piirivalveväed peavad sõja alates
ründama ka sügavale vaenlase territooriumile.
Seda pole peetud tõhusaks tegevusmeetodiks.
Eelmine peastaabiülem Benny Gantz
otsustas need kaks tegevust lahutada.
Ta eraldas kolm otsustava tähtsusega armeedivisjoni
piiridivisjonist.
Kaitse ja rünnak on nüüd teineteisest lahutatud.
Kindral Eizenkot alustab iga päeva mõttega,
et sõda algab täna.
Ta loodab muidugi, et peab pettuma,
kuid vähemalt ei taba teda üllatus.
Iisrael valmistub nii manöövrisõjaks
kui tõrjesõjaks Gazas, Liibanonis ja Süürias.
Iisraelil on siiski lisakoorem: korrahoidmine Läänekaldal.
See on tohutu koorem, kuna armeed vajatakse seal
teede turvamiseks ja terrorismi väljajuurimiseks.
Kolonel Shapir, mida teie arvate?
Üllatasite mind.
Olen nõus kõigega, mida Amir Oren ütles.
Valmistume sõjaks.
Kui ringi vaatame,
on Iisraeli järel suurim armee
Egiptusel.
Lisaks sellele, et Iisraelil ja Egiptusel on rahuleping,
on julgeolekukoostöö riikide vahel parem kui iial varem.
Siinai probleem on neil ühine.
Iisrael ei tohi siiski hetkekski unustada,
et piiril on Egiptuse armee.
See oli meie vaenlane ja võib uuesti meie vastu pöörduda.
Sama peab meeles pidama ka Egiptus.
Egiptuse armeele võib väljakutse esitada vaid Iisraeli armee.
Oleme sõjas Iraaniga,
kuid ei oota otsest kokkupõrget Iraani armeega.
See on võimalik ...
Revolutsioonikaartiga?
Süüriasse või Liibanoni saadetud vägedega.
Enamik lahinguist toimuvad Iraani käepikenduste vastu.
On oluline meeles pidada,
et IDF ei pea Hezbollah't enam terrorirühmituseks.
See on tugev ja hästi organiseerunud armee.
Kui kahe aasta eest Hezbollah't uurisin,
meenusid mulle Iisraeli Kaitsejõud 1950. aastail.
See pole araabia tüpaažiga armee.
Sel on lame käsustruktuur.
Alama astme komandörid on väga iseseisvad.
See on väga motiveeritud ja ohtlik armee.
Naaseme selle juurde hiljem.
Iisrael õpetas iraanlasi, kes õpetasid Hezbollah't.
Enne 1970. a revolutsiooni õpetas Iisrael iraanlasi.
Kolonel Ben Shalom?
Meie kaitse tähtsaimad sambad on minu meelest
rahvuslik sitkus ja reservteenistus, milles me kõik osaleme.
Osalesin eelmine nädal mainitud õppusel.
Kahe aasta eest kirjutasin 23-leheküljelise ülevaate
oma üksuses vajalikest parandustest.
Nüüd läks selleks vaid kaks lehekülge.
Üksus valmistub parimal võimalikul viisil.
Kõik pole seotud otsese sõjategevusega,
vaid osa töötab näiteks küberjulgeolekus.
Iisraelil pole "doktriini".
Valitsuse doktriini võib vaid mõistatada.
Arvan, et mõne aasta eest otsustas Netanyahu,
et Iisraeli armee arendatakse maailma parimaks mitmel alal,
vähemalt kürberjulgeolekus.
Igast sõjast õpitakse midagi ja õppetunnid lastakse käiku.
2006. a sõjast saime tähtsaid õppetunde,
ntks et see tuleb kuulutada sõjaks kohe, mitte pärast,
ja liikumisel ei tohi kõhelda.
Meie juhtide juttude põhjal võib järeldada,
et järgmises sõjas liigub Iisrael kiiresti vaenlase territooriumile.
Õhujõudude endine komandör Amir Eshel
rääkis massiivsest õhujõust.
Lõpuks kukutavad vaenlase just õhujõud.
Ballistiline raketitõrje on maailma parim.
Kui aeg käes on, pääseb võimule kõik see, mis on ette valmistatud.
Kaitseminister Lieberman on viimasel ajal rääkinud
ja kirjutanud isegi oma raamatus juba aastate eest
uutest Iisraeli lühi- ja keskmaa ballistilistest valmidustest.
Ta tahaks Iisraelile olulist keskmaarakettide arsenali.
See pole kuulunud Iisraeli kaitsedoktriini alla.
Kas see on vajalik?
Kui hästi sobib see teiste Iisraeli valmidustega?
Toda debatti alustas kindral Israel Tal juba 20. sajandil.
Ta oli üks Iisraeli sõjaajaloo parimaid mõtlejaid ja ka praktikuid.
Ta osutas, et 1973. a toetus Iisrael õhujõududele,
kus teenis Reuven Ben Shalom.
See töötas mõneti õhusuurtükiväena, mis andis lähimaa õhutoetust
ja see võitis sõja koos tankiväega.
Kuna ootused olid ebarealistlikud,
muutis Iisrael hiljem oma mõtteviisi.
Õhujõude vajati tulejõu toomiseks vaenlase territooriumile.
Nii pandi ette,
et suur hulk odavamaid rakette teeks sama töö ära.
Rakettide probleemiks on see, et neid saab kasutada vaid korra.
Hävituslennuk võib aga sõdida paindlikult mitmel rindel.
See võib samal päeval kasvõi viis korda välja lennata.
Iisrael on siiski tulistanud rakette nii maalt kui merelt
väljaspool enda piire asuvate sihtmärkide pihta.
Täppisrelvad on täiuslikuks arenenud.
See pole enam umbes laskmine, nagu on olnud suurtükituli.
Varem tulistati ja loodeti parimat ning tekitati palju kõrvalist kahju.
Tsiviilohvreid ei taheta.
See pole iseenesest midagi uut.
See on ajaloost tuttav.
1970. aastail saime USA-lt.
Lance rakette.
Need olid mõeldud
maa-õhk-tüüpi rakettide vastu.
Need anti muidugi raskeväele,
millele õhujõud pole kunagi lootnud.
Olen jälginud seda mõlemalt poolt.
1970. aastate tehnoloogia polnud väga täpne.
Seejärel tegi Iisrael ülisalajase leiutise,
mis on tänaseks avalikustatud - rakett Tammuz.
See on põhimõtteliselt maa-maa-tüüpi rakett,
kuid äärmiselt täpne ja ulatub kümnete kilomeetrite taha.
See suudab sama, mida lennukist tulistatud täppislaeng.
Ütlesite, et see on ühekordselt kasutatav,
kuid see käib kõigi lõhkelaengute kohta.
Ka raskeväe mürsud on ühekordsed.
See on väga tõhus
ja seda tüüpi relvi on juurde vaja.
Samas ei vaja me minu meelest
juhitamatuid raskeväerakette,
mille sarnaseid kasutavad rohkesti meie vaenlased.
Me ei saa pommitada linnu nii nagu nemad seda teevad.
Iisraeli armee ei tee seda moraalsetel põhjustel.
Kolonel Ben Shalom, tahaksin rääkida operatiivsest poolest.
Nagu öeldud, on kaitsejõud korraldanud kaks õppust.
Ühes keskenduti peastaabile ja samas tagalale.
Paljud ametnikud on juba rääkinud
Iraani käepikenduse Hezbollah' tohutust relvaarsenalist.
Too tulistab rakette valimatult ja meelega tsiviilobjektide pihta,
et tekitada kaost Iisraeli südamaal.
See häiriks ka kaitsejõudude tegevust,
sest see on rahvaarmee.
Kui regulaarselt korraldatakse Iisraelis õppusi
tagala valmisoleku testimiseks ulatusliku raketitule vastu?
Meie tagala ehk kodurinne on tõesti rinne.
Varem läksid sõdurid rindele
ja neile vapratele helistati kodust.
Täna ei toimu sõjarindel tingimata midagi,
kuid telefonis räägitakse kodulinna hävitavatest rakettidest.
Neid tuhandeid rakette ei jäeta roostetama,
vaid need tulistatakse varem või hiljem Iisraeli.
Samamoodi ka Iraani raketid.
Siis sajab Iisraelis rakette iga päev.
Paljud strateegiliste objektide pihta suunatud raketid hävitatakse õhus.
Meil on selleks maailma parimad süsteemid.
Osa pääseb kindlasti läbi, nii et paiguti esineb ka hävingut.
Maavägi valmistub selleks suurepäraselt.
Nad harjutavad pidevalt.
Kiirustame kohale alati kui maailmas midagi juhtub,
kuna aitamine on meile auasi
ja kuna tahame maailma parimaks saada.
Lõpuks otsustavad rahva sitkus, meie sõdurite professionaalsus
ja ameeriklaste abi, mida nad tulevad uhkelt andma
kõikides valdkondades.
Kõik, kes Iisraeli rakette tulistavad,
teavad, et tulistavad samas ka USA vägede pihta.
Hr Oren, mida teie operatiivpoole kohta ütlete?
Näiteks Saddam Hussein
tulistas rakette Iisraeli
selle terroriseerimiseks.
Kuna 1991. a oli süsteem veel puudulik,
kuulsid miljonid iisraellased häiret,
kui rakett Tel Avivi piirkonda sihtis,
ja pidid varjendeisse tormama.
Nüüd on süsteem nii palju arenenud,
et kui istume siin Jeruusalemma lääneserval
ja kõlab õhuhäire,
jätkavad inimesed kilomeetri kaugusel oma argiaskeldusi.
Varasemad edukad operatsioonid, nagu Operatsioon Protective Edge,
on iisraellased julgeolekuunne äiutanud.
Õhujõudude endine ülem Amir Eshel hoiatas iisraellasi
mitte ootama, et kõik raketid ära tõrjutakse.
Tuleb tabamusi ja ohvreid.
Operatsiooni Protective Edge nime kandis 2014. a sõda Gazas.
Kol Shapir, rääkige saate lõpuks
Iisraeli mitmekihilisest õhutõrjesüsteemist.
Sellel on kolm osa.
Isegi viis,
kui passiivne kaitse kaasa arvata.
Gazat ümbritsevais asulais on palju pommivarjendeid
ja Iisraeli igasse korterisse
on alates 1994. a. ehitatud varjend.
See on osa meie passiivsest kaitsest.
Siis on meil Iron Dome ja David's Sling.
Seejärel Arrow-2 ja lähitulevikus ka Arrow-3.
Kõrgeim tase on rünnakutasand, ehk raketiplatvormide lokaliseerimine
ja nende hävitamine enne tulistamist,
nagu tegime 2006. a.
Seegi on osa meie mitmetasandilisest kaitsest.
Samasugune kaitse töötab ka tunnelite vastu.
Baastaseme kaitse on maa alla ehitatav müür,
mis takistab tunnelite kaevamist.
Tunnelid tuleb lokaliseerida.
Kol Ben Shalom, viimane lause valmisoleku kohta.
Olulised pole kineetilised rünnakud, kuna selles oleme suurepärased.
Suur väljakutse on rahvusvaheline üldsus.
See integreeritud operatiivplaanidesse.
Teine suur väljakutse ootab kaitsejõudude pressiosakonda.
Vaenlased hakkavad kasutama rohkesti libauudiseid.
Nad süüdistavad teleris Iisraeli väljamõeldud hirmutegudes.
Peame selle vastu võitlema faktidega reaalajas.
Sellesse sõtta kuuluvad tõesti legitiimsusküsimused,
psühholoogiline sõjapidamine ja propaganda.
Iisraeli Kaitsejõud peavad kohe ründama
ja lühendama operatsiooni nii,
et inimohvrite arv nii rindel kui tagalas jääks võimalikult väikseks.
Olen nõus.
Peame maailmale näitama,
et teeme alati kõik tsiviilohvrite vältimiseks.
See on tõesti Iisraeli Kaitsejõudude oluline põhimõte.
Aitäh, kolonel Shapir, hr Oren ja kolonel Ben Shalom!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Nägite äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri)
või ekraanilolevate kanalite kaudu.
Annetada saab ka PayPali kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri