Tervetuloa Jerusalem studioon!
Saudi-Arabiassa on meneillään -
sisäisten ja ulkopoliittisten muutosten aikakausi.
Tästä keskustelevat -
Paula Slier, Russia Todayn Lähi-idän toimituksen johtaja, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja tohtori Nir Boms Tel Avivin yliopistosta.
Herra Oren, kertoisitteko Saudi-Arabian nykytilanteesta?
Viimeisten sadan vuoden aikana -
Saudin suku on pysynyt vallassa -
konservatiivisuutensa ansiosta -
ja pelaamalla varman päälle, -
myös maksamalla rahaa sitä uhkaaville järjestöille.
Muutama vuosi sitten kuningas Salman peri vallan Abdullahilta.
Salman on viimeisin Ibn Saudin suvun vallanperijä.
Hänen poikansa Muhammad Bin Salmanin valta on kasvanut.
Siitä lähtien kuningaskunta on ollut muutostilassa.
Naisten oikeuksia on lisätty, -
ja ulkopolitiikassa on otettu rohkeita askeleita, -
esimerkiksi Jemenin ja Qatarin suhteen.
Saudi-Arabiaa kannattaa siis seurata vuonna 2018.
Lähi-itä on astumassa Isisin jälkeiseen aikaan.
Alueelliset kilpailijat astuvat esiin.
Saudien suurin vihollinen on Iran.
Maat ottavat yhteen -
Lähi-idän monissa sijaissodissa -
Libanonissa, Jemenissä ja Syyriassa.
Monet maat valitsevat puolensa.
Saudien politiikkaa määrää pitkälti se, -
että he yrittävät pysäyttää Iranin vaikutusvallan kasvun Lähi-idässä.
Saudiulkoministeri puhui tästä -
viime viikolla Davosissa.
Hän puhui "valon tiestä" ja "pimeyden tiestä".
Saudit edustavat valoa, ja vastassa on Iranin paha imperiumi.
Hän perusteli väitteensä Lähi-idän realiteeteilla, -
siihen mitä Iran tekee Lähi-idässä: -
Hizbollah, Jemen, Syyria ja terrorismi.
Saudit yrittävät pysäyttää sen ja olla "historian oikealla puolella".
He kuitenkin tietävät, ettei se riitä.
Heidän on avattava ja uudistettava yhteiskuntaansa -
ja käsitellä sisäisiä haasteita, -
jotka liittyvät radikalisoitumiseen ja konservatiivisiin piireihin.
Näihin asioihin kruununprinssi haluaa tarttua.
Mutta voidaanko Saudi-Arabiaa luonnehtia -
ainoastaan Iranin vastaisen leirin johtajaksi?
Pelissä on muitakin voimia.
Kaksi kolmasosaa Saudi-Arabian väestöstä on alle 25-vuotiaita.
Kyse on tietysti myös šiiojen ja sunnien vihollisuudesta.
Saudit ovat sunneja ja iranilaiset šiioja.
Saudi-Arabian itä- ja eteläosissa on voimia, -
jotka saattavat hajottaa Saudi-Arabian.
Jemeniin rajoittuvat alueet ovat syynä saudien väliintuloon Jemenissä.
He pelkäävät, että ne Saudi-Arabian heimot, -
jotka ovat lähellä hutheja etnisesti tai uskonnollisesti, -
yhtyvät huthikapinaan.
Lisäksi tilanteeseen vaikuttaa öljynhinnan vaihtelu.
Siinä on nähty dramaattisia käänteitä.
Saudi-Arabia on ollut toiseksi suurin öljynviejä USA:han -
Kanadan jälkeen.
Nyt se on vasta neljäs.
Amerikkalaiset ovat suosineet Irakia.
Saudit haluavat nostaa öljyn hintaa ja vähentää siksi tuotantoa, -
mutta amerikkalaiset eivät halua olla riippuvaisia heistä.
Vaikka Trump aloitti kautensa vierailemalla Saudi-Arabiassa...
Eikö siihen liity sekin, -
että kruununprinssi haluaa monipuolistaa Saudi-Arabian taloutta?
Noin kuukausi sitten -
presidentti Trump ja ulkoministeri Tillerson tuomitsivat -
Saudi-Arabian käytöksen Qataria kohtaan.
Saudit eivät suostuneet tekemään kompromisseja Qatarin asiassa -
eikä lopettamaan Persianlahden kriisiä.
Sanoitte, että saudit haluavat olla "historian oikealla puolella".
En oikein tiedä, mitä se tarkoittaa.
Minusta he haluavat vain varmistaa Saudien suvun pysymisen vallassa.
Sisäiset haasteet, öljynhinnat ja talousponnistelut...
Katsojien on hyvä tietää, -
että Saudin sukuun kuuluu yli 30 000 ihmistä, -
ja se on merkittävä voima saudimonarkiassa.
Kruununprinssillä on kaksi haastetta.
Sisäisesti hänen on vahvistettava asemaansa.
Hän on taistellut korruptiota vastaan.
Samalla hän on hankkiutunut eroon kilpailijoista -
ja saanut Saudi-Arabian yksityisen varallisuuden parempaan hallintaan.
Iranin mielenosoitusten taustalla oli taloudellinen tyytymättömyys.
Sellaista voi tapahtua Saudi-Arabiassakin.
Kruununprinssin on saatava tilanne haltuunsa.
Hän on samalla sekä suosittu että epäsuosittu.
Kruununprinssi Muhammad Bin Salman on -
aikakauden dynaamisimpia johtajia.
Hän on nuori ja trendikäs.
Hänellä on luksusveneitä, ja hänen asuntonsa on maailman kalleimpia.
Saudiprinssin asema on erityislaatuinen.
Saudi-Arabian ongelma on, että se on liian rikas maa.
Jotkut sen tuhansista prinsseistä ovat rikkaampia -
kuin eräät Lähi-idän valtiot.
Saudi-Arabian vaikutusvalta suuntautuu joskus toisin -
kuin saudikuningas haluaisi.
Heillä on käytettävissään niin paljon rahaa, -
että he voivat tukea omia sotajoukkojaan -
ja kuninkaalle epämieluisiakin kohteita.
Kuten sanoitte, uusi kruununprinssi vahvistaa asemaansa -
muun muassa taistelemalla korruptiota vastaan.
Noin 100 miljardia dollaria on palautettu kuningaskunnan kassaan.
Nyt hän voi hallita niitä varoja.
Taistelu jatkuu vieläkin.
Ritz-Carltonissa on yhä pidätettynä noin 90 ihmistä.
Kun tämä on ohi, kruununprinssillä on vahvempi ote vallankahvasta.
Hän saa sillä sisäistä legitimiteettiä talouden avaamiseen.
Aika näyttää, -
mihin nämä kaksi ristiriitaistakin muutossuuntaa johtavat.
Hänen uudistuksiaan myös kritisoidaan.
Ne ovat mahtipontisia, mutta onko niillä käytännön merkitystä?
Kruununprinssi on ehkä uudistusmielinen, -
ja hän haluaa parantaa taloutta, -
mutta hän taistelee selviytyäkseen poliittisesti.
Jemenin sota on ollut tuhoisa hänen maineelleen.
Se on tullut Saudi-Arabialle kalliiksi.
Samalla öljynhinta on laskenut.
Nyt keskustellaan Saudi-Arabian 1,3 miljardin dollarin avusta -
humanitaariseen työhön Jemeniin.
Sen taustalla on Jemenin merisaarto, -
jota Yhdysvallat vastustaa humanitaarisen kriisin vuoksi.
Niin kauan kun kuningas Salman on vallassa, -
Muhammad Bin Salman toimii hänen suojeluksessaan.
Ellei kuningas luovuta kruunua Muhammadille ennen kuolemaansa, -
ei ole mitenkään varmaa, -
että muut prinssit seuraavat toimettomina sivusta, -
kun Muhammad perii vallan hypäten kokonaisen sukupolven yli.
Mitä hän vielä tekeekään saatuaan kaiken vallan käsiinsä?
Näimme jo, miten hän käsitteli Libanonin Saad al-Hariria -
ja palestiinalaismiljardööri al-Masria, Arab-pankin johtajaa.
Heidätkin kutsuttiin Ritz-Carltoniin.
Se on varmasti maailman mukavin vankila!
Muhammad Bin Salman näyttää ehkä lupaavalta, -
mutta hän on myös uhka.
Olen samaa mieltä.
Tämä ylittää monessa mielessä -
Saudi-Arabian vanhojen toimintatapojen rajat.
Tilanne on kaoottinen ja vaikeasti ennustettava.
Näytämme elävän arvaamattomien johtajien aikakautta.
Haluaisin kuitenkin laajentaa näkökulmaa -
ja kiinnittää huomiota saudien välittämään viestiin.
Saudi-Arabian edustajien puheet Davosissa -
ja keskustelut modernisaatiosta ja uudistuksista -
ovat ehkä tärkeämpiä kuin se, -
kuka lopulta perii vallan ja kuka voittaa sisäpoliittisessa pelissä.
Naisten ajo-oikeus ja kulttuurisektorin uudistukset, -
kaikki tämä uusi avoimuus, -
vaikka se onkin osittain symbolista, se on kuitenkin peruuttamatonta.
Se kertoo nykyaikaistamisen tarpeesta.
Visio 2030:een kuuluu maan riippuvuuden vähentäminen öljystä, -
vierastyöläisten määrän rajoittaminen -
sekä naisten koulutustason parantaminen -
ja suurempi osallistuminen liike-elämään ja koko yhteiskuntaan.
Nämä ovat vaihtoehtoisia arvoja -
vanhoillisten muslimipiirien ja Iranin tarjoamille arvoille.
Niitä saudit nyt tuovat esiin kruununprinssin johdolla.
Niistä keskustellaan varmasti tulevaisuudessakin.
Sitä ei voi erottaa Saudi-Arabian ja Iranin kilpailusta Lähi-idässä.
Kruununprinssi on upottanut maan syvälle Jemenin sotaan.
Saudit ovat häviöllä Syyriassa, -
ja Libanonissa oli mainitsemanne tapaus.
Trumpin hallinnon tuki rohkaisee Saudi-Arabiaa -
sijaissotiin Irania vastaan.
Se voi vaarantaa Lähi-idän tasapainon.
Nämä kaikki asiat liittyvät todellakin toisiinsa.
Tarkoitin kuitenkin, että osa tästä kehityksestä on peruuttamatonta.
Uudistuksilla on suuri vaikutus, -
koska monet maat, varsinkin Persianlahdella, matkivat saudeja.
Lähi-idän ja arabimaailman mielipidekyselyissä -
kiinnostus kohdistuu eniten Saudi-Arabiaan ja Arabiemiraatteihin.
Niitä ihaillaan ja jäljitellään.
Sen aseman saudit haluavat pitää.
Siksi heidän on kehitettävä ja uudistettava maataan, -
ja myös tiivistettävä omia rivejään.
Muhammad Bin Salman toimi aiemmin puolustusministerinä.
Hän teki edeltäjiään rohkeampia vetoja -
ja osoitti Saudi-Arabian uutta kunnianhimoa -
nousta Lähi-idän johtavaksi mahdiksi Irania vastaan.
Viime kuukausina Saudi-Arabia näyttää kuitenkin joutuneen häviölle -
Libanonissa, Syyriassa ja Irakissa.
Millainen vaikutus sillä on Saudi-Arabian ulkopolitiikkaan?
Yrittääkö se torjua Irania entistäkin kiivaammin?
Jos vertaamme Obaman hallinnon linjaan, huomaamme, -
että päinvastoin kuin kuvitellaan, -
USA:n Iran-linja jatkuu pitkälti samana, -
ja siksi myös USA:n ja saudien suhde.
Sekä Obama että Trump ovat avoimesti vastustaneet -
Iranin ydinasetavoitteita.
He ymmärtävät myös sen, -
että jos Iranista tulee ydinasevalta, niin tulee Saudi-Arabiastakin.
Eikö Trumpin hallinnon ajattelu perustukaan -
ulkoministerin ja puolustusministerin saudiyhteyksiin -
heidän aiempien tehtäviensä ajoilta?
Kyllä ne perustuvat, -
mutta Tillersonilta odottaisi suurempaakin saudimielisyyttä.
Hän on ehkä vähiten saudimielinen Trumpin neuvostoissa.
Saudi-Arabia on aina ollut talouden jättiläinen -
mutta sotilaallinen kääpiö.
Sijaissota on aina ollut saudien tapa sotia.
Se käyttää muukalaislegioonia, kuten USA:n armeijaa -
tai muita maita, jotka lähettävät joukkojaan saudien avuksi.
Tähän mennessä vain arabimaat ovat tunkeutuneet naapurimaihinsa, -
ei Iran.
Irak hyökkäsi Kuwaitiin uhaten Saudi-Arabiaa.
Iran on sen sijaan ollut varovainen.
Vallankumouskaartin Quds-joukot sotivat kyllä Irakissa ja Syyriassa, -
mutta Iran ei ole lähettänyt sinne -
ilmavoimiaan, maavoimiaan eikä laivastoaan.
Monessa mielessä saudit liioittelevat Iranin uhkaa.
Se tietysti auttaa saudeja esiintymään Persianlahden vartijana -
ja Lähi-idän pelastajana.
Saudi-Arabia etenee pitkälti Trumpin hallinnon linjoilla, -
mutta pieni takaisku tuli, -
kun Trumpin hallinto kritisoi Jemenin saartoa.
Saudit sanoivat lopettavansa saarron.
Tähän asti he ovatkin saaneet toimia Jemenissä ihmeen vapaasti.
Saudit pettyivät myös Trumpin Jerusalem-lausuntoon.
Siitä kiistellään, kerrottiinko heille siitä etukäteen vai ei.
Saudit kuitenkin selvästikin lähentyvät USA:n hallintoa, -
ja he ovat rohkaistuneet ja aktivoituneet ulkopoliittisesti.
Kaikki riippuu kuitenkin USA:n arvaamattomasta hallinnosta.
Siinäkin ne ovat samoilla linjoilla.
Ne toimivat molemmat spontaanisti -
hakien strategiaansa muuttuvissa tilanteissa.
Ne tekevät päätöksiä lennossa miettien niiden hintaa myöhemmin.
Kruununprinssillä ja Trumpilla on siis paljon yhteistä.
Huomautan eräästä asiasta, johon herra Oren viittasi.
Saudit liioittelevat tietysti mielellään Iranin uhkaa, -
mutta kyllä Iran on lähettänyt armeijansa hyökkäykseen.
Iran on lähettänyt Syyriaan ja muualle paljon joukkoja, myös kenraaleita.
Se oli yksi niistä asioista, joita mielenosoituksissa vastustettiin.
Iranilaiset kutsuttiin sinne.
On eri asia auttaa Basharia -
kuin hyökätä toiseen maahan vastoin sen tahtoa.
Iranin uhka on peräisin Obaman ajoilta, -
jolloin Yhdysvallat vetäytyi alueelta.
Saudit ymmärtävät, että jonkun on otettava ohjat käsiinsä.
Se johti jämäkämpiin otteisiin.
Siksikö saudikuningas teki -
kaikkien aikojen ensimmäisen vierailun Moskovaan?
Siihen se varmasti liittyy.
Venäjähän on tullut USA:n tilalle Lähi-idässä, -
ja siinä tehtävässä tarvitaan yhteyksiä saudeihinkin.
Se oli viesti myös amerikkalaisille.
Jos he ovat poissa, saudien on käännyttävä muualle.
Venäjä on julistautunut -
puolueettomaksi -
Iranin ja Saudi-Arabian välillä, -
ja siksi parhaaksi välittäjäksi.
Kaikki näyttävät hyväksyvän -
Assadin pysymisen vallassa Syyriassa ainakin toistaiseksi.
Saudit eivät enää vaadi häntä ulos.
He ymmärtävät, -
että heidän tukemansa kapinalliset ovat hävinneet.
Keskustelut Venäjän kanssa kulissien takana on johtanut siihen, -
että saudit ovat ymmärtäneet hävinneensä Syyriassa.
Vuoden 1973 öljykriisistä lähtien -
Riadilla ja Washingtonilla on ollut yhteisymmärrys -
öljyä aseiden vastineeksi -suhteesta.
Saudit myyvät öljyä amerikkalaisille, -
ja amerikkalaiset myivät saudeille huippuaseita, -
vaikka se merkitsisi yhteenottoa Israel-eturyhmien kanssa.
Nyt Riadissa on kuitenkin huomattu, -
ettei Trump ole ainut joka määrää Washingtonissa.
Senaatin republikaanienemmistö ei ole saudimyönteinen.
Saudi-Arabiaa vastaan on paljon kaunaa -
koska monet 9/11-kaappaajista olivat saudeja.
Saudien tiedetään maksaneen kiristysrahoja Hamasille ja al-Qaidalle.
Senaatin ulkomaanasioiden komitean puheenjohtaja sanoi, -
että Saudi-Arabian ja Qatarin konfliktissa -
saudit ovat suurempia syyllisiä, -
koska he ovat tukeneet terrorismia enemmän kuin qatarilaiset.
Senaatti on estänyt monet hallinnon esittämät asekaupat.
Saudeilla on vielä paljon työtä USA:n lainsäätäjien vakuuttamiseksi, -
vaikka Iranista puhutaan sitäkin negatiivisemmin.
Tohtori Boms, viimeinen kommentti tästä?
Kymmenen vuotta sitten -
julkaistiin kirja "Tyttö Riadissa".
Sen kirjoitti entinen saudi, -
joka pakeni Libanoniin.
Se kertoi todellisesta elämästä hunnun takana, -
uuden sukupolven toisenlaisen elämän etsimisestä.
Nyt se sukupolvi astuu esiin arvaamattomalla tavalla.
Sen lähettilään tavoitteet ovat vielä hämäriä.
Hän on kokematon, ja hän on tehnyt virheitä, -
mutta hän on selvinnyt.
Siksi tästä vuosisadasta tulee ehkä saudien vuosisata.
Saudimonarkian sisäisestä dynamiikasta tulee mielenkiintoista.
Se heijastuu koko Lähi-itään.
Muutoksen yksi osa on saudien uusi ulkopolitiikka, -
oli sen tavoite sitten Iranin vastustaminen -
tai saudien vaikutusvallan lisääminen.
Entä Israel?
Toisen maailmansodan ja vuoden 1948 Israel-sodan jälkeen -
Lähi-idän kuningaskuntia muutettiin tasavalloiksi.
Egyptin Faruk ja Irakin Abdulilah suistettiin vallasta.
Arabikevät toteutui kuitenkin vain tasavalloissa.
Kolme kuningasta, -
Jordanian Hussein, Marokon Hassan ja Saudi-Arabian kuninkaat, selvisivät.
Miksi arabikevät ei tullut Saudi-Arabiaan?
Vastaus on, että kyllä se tulee Saudi-Arabiaan.
Jokin jälkijäristys tulee, -
jonkinlainen uuden sukupolven voimannäyte.
Jos Muhammad Bin Salman osoittaa johtajantaitonsa, -
Saudi-Arabia nousee ansaitsemalleen paikalle.
Muussa tapauksessa se hajoaa.
Paula Slier, kertoisitteko Israelin ja saudien suhteesta?
Israelille on hyötyä hyvästä suhteesta saudeihin.
Mailla on samanlaiset tavoitteet Iranin ja terrorismin suhteen, -
ja Trump on tuonut ne maat yhteen.
Saudeille on kuitenkin vieläkin vaikeaa tunnustaa julkisesti -
yhteistyötä Israelin kanssa.
Se tuli ilmi, kun Trump tunnusti Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi.
Saudit eivät voi kannattaa sellaista lausuntoa.
Sen on esiinnyttävä muslimi- maailmalle al Aqsan suojelijana.
Israelin hallinto näyttää pitävän palestiinalaiskysymystä alaviitteenä.
Se voi sopia Saudi-Arabian kanssa -
ja hoidella palestiinalaisasia siinä sivumennen.
Ei, se on oikea kompastuskivi, ja vasta kun se on hoidettu, -
saudien ja Israelin suhde voi puhjeta kukkaan.
Siinäkin asiat ovat muuttuneet.
Saudit sanovat: "Ratkaistaan se ongelma, -
olkoon pääkaupunki vaikka Ramalla tai Abu Dis."
Tapahtuu asioita, joita ei ole ennen nähty.
Israelilaisministerit ja esikunta- päällikkö kirjoittavat saudilehteen -
ja monille julkisille foorumeille, ja vielä enemmän salaisille.
Maiden suhteissa on uusi aikakausi.
Palestiinalaiskonfliktia ei tietenkään voi jättää huomiotta.
Saudit voivat tässäkin asiassa osoittautua hyvin määrätietoiseksi.
Niin kauan kun saudeilla on Mekka ja Medina uskonnollisina keskuksina -
he eivät välitä, onko pääkaupunki Jedda vai Riad.
Heille Jerusalem on uskonnollinen, ei poliittinen kysymys.
Kiitos, Paula Slier, Amir Oren ja tohtori Boms!
Kiitos katsojillekin, näkemiin perjantaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10177 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta