Tervetuloa Jerusalem studioon!
Presidentti Trumpin tunnustettua -
Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi -
palestiinalaisjohto on pitänyt Yhdysvaltoja kelvottomana välittäjänä.
USA:n rauhanprosessisuunnitelmat ovat vaarantuneet.
Israelin ja palestiinalaisten konfliktin nykytilanteesta keskustelevat -
tohtori Eran Lerman -
Jerusalemin strategiakeskuksesta ja Shalemin akatemiasta, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja Elhanan Miller Lähi-idän foorumista.
Herra Oren, avaisitteko tämän aiheen?
Trump antoi julistuksensa 6. joulukuuta, -
Pearl Harboria edeltävänä päivänä.
Palestiinalaiset eivät ole vielä toipuneet järkytyksestä.
Rauhanprosessista ei voi nyt puhuakaan.
Abbas kuitenkin kiertelee maailman pääkaupungeissa -
etsimässä tukea Yhdysvaltojen ulkopuolelta -
ja etsimässä vaihtoehtoja Yhdysvaltojen johtamalle prosessille.
Se on turhaa, sillä vaihtoehtoja ei ole.
Israelin tiedusteluyhteisö, johon eversti Lerman aikoinaan kuului, -
ja joka on yhä Israelin asiantuntevin tietolähde, -
on toistuvasti varoittanut -
palestiinalaistilanteen räjähdysherkkyydestä.
Se räjähtää koska tahansa -
vuoden tai parin kuluessa.
Ellei poliittista horisonttia ole, -
Länsirannalla ja Gazassa syttyy levottomuuksia -
israelilaisjoukkoja vastaan.
Olen hieman optimistisempi.
Israelin sotilaallisen tiedustelun vuosiraportti viittaa kyllä -
tilanteen huononemisen mahdollisuuteen, -
mutta hälyttävä se ei ole.
Lisäksi raportissa sanottiin, -
ettei kukaan Israelin vihollisista -
halua tehdä aloitetta -
kriisin aloittamiseksi.
Jokin tapaus voi silti laukaista sen.
Armeijan johdon viesti on se, -
että tarvitaan hienovaraista kriisinhallintaa.
Tämä koskee lähikuukausia, -
kunnes mainitsemanne järkytys on laantunut -
ja Yhdysvaltojen uudesta mallista on tullut väistämätön tosiasia.
Sitä ennen on kyse kriisin hallinnasta, ei ratkaisemisesta.
Gazaa vastaan tarvitaan pelotetta, -
ja Länsirannalla toimii omituinen vihollisuuden ja yhteistyön sekoitus.
Länsirannan ja Gazan välille -
on tehtävä selvä ero.
Neuvottelujen puute -
lisää epävakautta Länsirannalla, -
mutta suhteellisen hyvä taloustilanne on toisaalta vakauttanut sitä.
Gazassa poliittisen prosessin puutteella ei ole merkitystä, -
mutta sen taloustilanne on niin huono, -
että se lisää levottomuuksien riskiä.
Kansainvälinen yhteisö on antanut ahkerasti lausuntojaan -
Israelin ja palestiinalaisten konfliktista.
Se yrittää aloittaa prosessin konfliktin lopettamiseksi.
Kansainvälisen yhteisön mukaan -
tämä konflikti on Lähi-itää epävakauttava tekijä.
Samaa mieltä ovat palestiinalaiset ja monet israelilaisetkin.
Se vaikeuttaa rauhantekoa maltillisten arabimaiden kanssa.
Ne olisivat kiinnostuneita läheisimmistä suhteista Israeliin.
Nyt palestiinalaiset pitävät USA:ta epäluotettavana välittäjänä.
Toisaalta Netanjahu teki selväksi -
varapresidentti Pencen vieraillessa Israelissa, -
että Yhdysvallat on ainut mahdollinen välittäjä.
Lähi-idän toimijat kumoavat toisensa.
Saudit saattavat auttaa Israelin ja palestiinalaisten rauhanprosessia, -
mutta Iran on tunnetusti napit vastakkain -
koko maltillisen leirin kanssa.
Olennaista on kuitenkin vähittäisten askelien ottaminen -
kohti lopullista sopimusta koskevia neuvotteluja.
Sellaisia askeleita ei nyt oteta, vaikka nykytilanne on kestämätön.
Olette oikeassa siinä, -
että Länsirannan kohtuullisen hyvä tilanne on erotettava Gazasta, -
jonka väestö on kuilun partaalla.
Lähes kahdella miljoonalla gazalaisella -
ei ole mitään mahdollisuuksia parempaan elämään.
Kriisin estäminen Gazassa on Israelin oma etu.
Se on tehtävä tietysti muistakin syistä.
Kuten eräät viranomaiset sanoivat hiljattain, -
epidemia ei tunne rajoja.
Jos se puhkeaa Gazassa, se leviää pian koko Israeliin.
Ratkaisua kohti on otettava edes pieniä askeleita, -
vaikka kaikki tietävät, ettei lopullinen sopimus ole näköpiirissä.
Oslon prosessin alkuunpanijat uskoivat 25 vuotta sitten, -
että se saavutettaisiin viidessä vuodessa.
Tohtori Lerman, -
Gaza on väistämättä otettava mukaan konfliktin ratkaisuun.
Israelin sotilasviranomaisten mukaan -
Gazan humanitaarinen tilanne on kuitenkin nyt yhtä huono -
kuin viikko ennen vuoden 2014 kriisin puhkeamista.
Miten se vaikuttaa -
poliittista prosessia koskevaan päätöksentekoon Israelissa?
Hamas ei voi osallistua -
minkäänlaiseen konfliktin ratkaisuprosessiin.
Siihen eivät suostu kumpikaan osapuoli.
Voitaisiinko Hamas sivuuttaa Gazassa?
En usko, että gazalaiset suistavat Hamasin vallasta.
Kukaan ei ole tarjoutunut tekemään sitä Gazassa -
Abbasin puolesta.
Tarvitaan varovaista kriisinhallintaa.
Israelin hallinto tietää tarkkaan, -
milloin on kyse todellisesta humanitaarisesta katastrofista.
Sitä Gazassa ei vielä ole.
Hamasia painostetaan luopumaan tunnelien rakentamisesta -
ja keskittymään Gazan jälleenrakentamiseen.
Sitä painostusta ei voi kokonaan lopettaa, -
koska jos viemme Gazaan resursseja, -
niitä ei käytetä väestön hyvinvointiin vaan sotatoimiin.
On haettava sopivaa auttamisen määrää.
On säilytettävä ero Gazan ja Länsirannan hyvinvoinnin välillä, -
koska Länsiranta tekee kanssamme yhteistyötä tietyissä asioissa, -
kun taas Gazaa hallitsee vihamielinen voima.
Israel tiedostaa kyllä, missä punainen raja kulkee.
Olemme monesti kuulleet, -
että palestiinalaisalueiden tilanne on kestämätön.
Missä määrin tämä kestämätön tilanne painostaa -
Israelia ja palestiinalaisia -
sekä välittäjänä toimivaa kansainvälistä yhteisöä -
poliittisen prosessin aloittamiseen tai edes sen pohjustamiseen?
Tällä hetkellä ongelma on USA:n johtajuuden puute.
Se voisi selvemmin tarjota osapuolille keppiä ja porkkanaa.
Kun Trump tai Pence sanoo kannattavansa kahden valtion mallia, -
"mikäli molemmat osapuolet kannattavat sitä", -
se on velvollisuuksien välttelyä.
Sekä Likud että Fatah ajavat johtoaan poispäin siitä mallista.
Tarvittaisiin vahvaa johtajuutta.
USA on sen sijaan siirtymässä vähitellen -
kohti Israelin nykyisen hallinnon kantaa -
tarjoamatta palestiinalaisille kannustimia.
Näillä keinoilla neuvottelut eivät toteudu.
Ilman Yhdysvaltojen johtajuutta prosessi on jumissa.
USA:n hallinnot ovat toinen toisensa jälkeen -
yrittäneet hahmotella rauhanprosessia, -
tuloksetta.
Trumpin lausunto oli uudenlainen askel.
Onko se väärä lähestymistapa Lähi-idän kaoottisessa tilanteessa?
Trump on varmasti tutustunut huolellisesti -
aiempiin diplomaattisiin ponnisteluihin -
valmistautuessaan presidentinvirkaan.
Sen tehdessään hänen täytyi huomata, -
että hedelmällisimmät neuvottelut ovat alkaneet osapuolista itsestään.
Sadatilla ja Beginillä oli salaisia yhteyksiä -
ennen kuin he lähestyivät Carteria.
Myös Rabin tai Peres ja Arafat olivat yhteydessä -
ennen Clintonin mukaantuloa.
Näiden sopimusten jälkeen -
Clinton, Bush, Obama ja nyt Trump eivät ole voineet oppia siitä, -
mikä alkoi Valkoisen talon ulkopuolelta.
Kun johtajat tapaavat, kuten mainitsemissani tapauksissa, -
oletuksena on, että heillä on kansansa enemmistön tuki -
ja kyky pakottaa kansansa vähemmistö tahtoonsa.
Sitä ei ole nyt millään osapuolella.
Trumpilla on omat ongelmansa, -
Abbas ei pysty pakottamaan palestiinalaisia tahtoonsa, -
ja Netanjahu johtaa hallintoa, joka painostaa häntä oikealle, -
vaikka suurin osa oppositiota tukisi hänen kompromissejaan.
Minkäänlainen sopimus ei nyt toimisi, ei julkisesti eikä salaa.
Johtajat toimivat hallintojensa realiteettien puitteissa, -
mutta uskotteko, -
että palestiinalaiset ja Israel neuvottelevat kulissien takana?
Tämä on siirtymäkausi.
Olen optimistisempi, mutta toisesta syystä.
Palestiinalaiset ovat lukinneet kantansa, -
silloinkin, kun USA:ssa on ollut heille hyvin myötämielinen hallinto.
He torjuivat Kerryn mallin.
Palestiinalaiset ovat jumiutuneet ajatukseen, -
että kansainvälinen yhteisö pakottaisi Israelin ratkaisuun.
Heidän kantansa otsikko voisi olla: "Kaikkihan sen tietävät".
"Kaikki tietävät, että Israelin on annettava 100 % -
ja jaettava Jerusalem."
He ovat lukinneet kantansa niin, ettei asioista voi enää sopia.
Vaikka Israelin poliittinen kenttä muuttuisi, -
mikään Israelin hallinto ei voi hyväksyä tätä vanhaa mallia.
Trumpin hallinto ei toimi -
vain Trumpin henkilökohtaisen strategisen ajattelun varassa.
Kansallisen turvallisuuden asiakirja ei ole mikään presidentin tviitti, -
vaan usean laitoksen yhteistyön 65-sivuinen tulos.
Sen mukaan vanhasta ajattelumallista on luovuttava.
Palestiinalaisasia ei ole Lähi-idän jännitteiden keskiössä.
Palestiinalaisten on muutettava odotuksiaan.
Tämän mukaan he ovat toimineet.
Juuri se on Abbasin järkytyksen syy, ei Jerusalem-julistus.
Se, että Egypti ja Saudi-Arabia ovat viestittäneet palestiinalaisille: -
"Luopukaa vanhasta ajattelu- mallistanne, ajat ovat muuttuneet!"
Siihen on vaikea sopeutua.
Kyllä he lopulta sopeutuvat, ja silloin ovet avautuvat.
EU:n ulkopolitiikan johtaja Federica Mogherini julisti, -
että EU tukee yhä kahden valtion mallia, -
jossa Itä-Jerusalem olisi palestiinalaisvaltion pääkaupunki, -
ja Länsi-Jerusalem Israelin pääkaupunki.
Neuvotteluja on käyty vuosikausia tuloksetta.
Nyt palestiinalaiset yrittävät esittää vaatimuksensa -
muiden välittäjien kautta.
Yhdysvallat ja arabimaat ovat menettäneet uskonsa tähän malliin.
Abbasille tärkeimmät arabivaikuttajat ovat lähettäneet hänelle -
selvän viestin.
Abbas on viestittänyt takaisin, ettei hän voi hyväksyä sitä.
Aika näyttää, -
mutta uskon, että palestiinalaiset tottuvat siihen -
ja näkevät, että vaihtoehdot huononevat huononemistaan.
Abbas sanoi jo eurooppalaisille, -
että hän voi hyväksyä USA:n, mikäli se ei ole ainut välittäjä.
No, voihan Jason Greenblattin tarvittaessa kääriä -
kvartet-kääreeseen.
Abbasin liikkumatila on rajallinen.
Trump tviittasi, että Jerusalem on pois pöydältä, -
joten minkälainen hänen ehdotuksensa mahtaa olla?
Palestiinalaisten on odotettava uutta hallintoa, -
joka palauttaisi Jerusalemin pöydälle.
Kukaan palestiinalaisjohtaja ei voi myydä kansalleen sopimusta, -
johon ei sisälly Jerusalem.
Nähtäväksi jää, onko ehdotuksessa jotain, -
joka muistuttaa Obaman tai Clintonin hallintojen ehdotuksia.
Jos Jerusalem on pois pöydältä, palestiinalaiset eivät sitä hyväksy.
Se voi johtaa siis yhden valtion malliin?
Ei, koska israelilaiset vastustavat sitä.
Olen keskustellut PLO:n ja Fatahin väen kanssa, -
ja he kaikki ovat alkaneet ajatella, -
että yhden valtion malli, jota heidän isänsä kannattivat, -
on elinkelpoisempi ratkaisu, varsinkin jos Jerusalem on pois pöydältä.
Arafatin malli maallisesta moniuskontoisesta demokratiasta -
ei ollut koskaan mahdollinen.
Ne puheet ovat provokaatiota, -
jotka kumpuavat epätoivosta.
Eran Lerman puhui paradigman muutoksesta.
Näyttää kuitenkin siltä, että muutos ei koske lopullista ratkaisua, -
vaan vain prosessia.
Yleensä prosessi on ollut se, -
että kaikki neljä tai kuusi aihealuetta, -
kuten rajat, pakolaiset ja Jerusalem, -
on käsitelty kukin erikseen niin, että siitä on lähes sovittu, -
mutta sitä ei lyödä lukkoon, ennen kuin muut aiheet on käsitelty.
Se on Livnin iskulause: -
"Mitään ei sovita, ennen kuin kaikesta on sovittu."
Trump on nyt ottanut Jerusalemin niistä pois.
Samaa viestitti varapresidentti Pencekin knessetissä -
ja käydessään Länsimuurilla Trumpin jalanjäljissä.
Trump on nyt palestiinalaisille velkaa.
Koska hän rikkoi vanhat kaavat suosimalla Israelia, -
hän on jäänyt velkaa palestiinalaisille.
Se on kuin luottotietojen keräämistä.
Jos on aina omavarainen ja velaton, ei voi saada luottotietoja.
Ihmiset ottavat tarpeetontakin lainaa, -
jotta he voivat osoittaa luotettavuutensa -
maksamalla sen takaisin.
Trumpin askel näyttää Israel-myönteiseltä, -
mutta hän teki sen antaakseen palestiinalaisille jotain muuta.
Olen samaa mieltä siitä, -
ettei vanhan mallin hylkääminen tarkoita, -
että Trumpin tiimi olisi omaksunut -
Israelin äärioikeistolaisten siirtokuntalaisten linjan.
Hän on vain ottanut etäisyyttä -
palestiinalaisten odotuksista, -
"kaikkihan sen tietävät" -linjasta.
Kahden valtion malli on yhä pöydällä, -
jos palestiinalaiset ovat valmiita kompromissiin.
Sillä sanalla ei ole vastinetta arabiassa, -
mutta sitä palestiinalaisjohdon on ajateltava.
Tuntemattomia tekijöitä on vielä niin paljon, -
että tästä on vaikea keskustella.
Emme tunne Trumpin sopimusta, -
emmekä tiedä, onko herra Orenin tulkinta Trumpin aikeista oikea.
Emme tiedä, kuka on Abbasin seuraaja, -
ja tuleeko hän Fatahista, vai nouseeko Hamas valtaan.
Tuleeko alueelle kaaos, jota Israel ei pysty hallitsemaan?
Jos tilanne jatkuu entisellään, Hamas jatkaa omaa tietään -
yrittäen jotenkuten selvitä hengissä Gazassa, -
ja Abbas jatkaa Israelin kansainvälistä eristämistä -
vedoten neuvottelujen puutteeseen.
Mutta kaikki voi muuttua.
Sitten tiedämme enemmän, -
kun Trump esittää ehdotuksensa ja näemme, miten siihen reagoidaan.
PLO:n viimeisimmässä kokouksessa Abbas vihjasi, -
että se saattoi olla hänen viimeinen kertansa -
hänen ikänsä vuoksi.
Miten suuri huolenaihe se on palestiinalaisille?
Jotkut haluavat hänen paikalleen, -
joten ei se huolestuta heitä, vaan rohkaisee.
Sille paikalle pyrkii myös Hamas.
Huolestuttaako se Israelia?
Riippuu keneltä kysyy.
Puolustuslaitos pitää Abbasia pienimpänä pahana -
kaikista mahdollisista palestiinalaisjohtajista.
Hän on verrattain maltillinen, -
ja hän on johdonmukaisesti tuominnut väkivallan ja terrorin.
Vaikka hän johtaa kansaansa parhaaksi katsomallaan tavalla, -
yhteenotot Israelin kanssa ovat vähäisiä.
Hän tekee turvallisuusyhteistyötä Israelin kanssa.
Jos palestiinalaishallinto romahtaa edessä olevaan johtajuuskiistaan, -
se huolestuttaa Israelia.
Ohjelma on lopuillaan.
Saatte vielä spekuloida lähitulevaisuuden tapahtumista.
Puhuisin hieman suunnitelma B:stä.
Jos palestiinalaiset pitävät kiinni nykyisestä kannastaan, -
koko sionistisen projektin legitimiteetin kieltämisestä, -
pysyvä sopimus ei ole mahdollinen.
Se on päivänselvää niin Israelin hallinnolle kuin oppositiollekin.
Trumpin hallinto saattaisi kuitenkin esittää -
vaatimattomamman ehdotuksen väliaikaisesta ratkaisusta.
Palestiinalaisille annettaisiin jotain, -
johon liittyisi myös investointeja ja taloudellisia muutoksia.
Se muuttaisi Länsirannan yhteiskunnallista dynamiikkaa.
Se ei ole aivan mahdotonta.
Se on kuitenkin vain toissijainen vaihtoehto.
Lähi-idän tilanne ei nyt suosi palestiinalaisia.
Maailma on huolissaan Syyrian pakolaisista -
ja muiden maiden kaaoksesta.
Mutta voivatko Fatah ja Hamas tehdä kompromisseja?
Tietyistä asioista eivät voi, -
esimerkiksi pakolaisista tai Jerusalemista.
Ellei heitä pakoteta siihen, -
he odottavat USA:n seuraavaa hallintoa.
Spekulaatioihin on otettava mukaan Israelin sisäpolitiikka, -
koska toinen osapuoli reagoi Israelin tapahtumiin tai ennakoi niitä.
Pääministeri Netanjahun poliittinen asema on hauras -
korruptiosyytteiden vuoksi.
Kun varapresidentti Pence vieraili knessetissä tällä viikolla, -
opposition edustaja Jitschak Herzog sanoi -
pyrkivänsä ulkoministeriksi seuraavaan Netanjahun hallitukseen -
tai johonkin muuhun Likudin johtamaan hallitukseen -
Netanjahun pakkoeron jälkeen.
Israelissa on laaja kannatus -
diplomaattisen prosessin aloittamiselle.
Muut toimijat Lähi-idässä ja sen ulkopuolella seuraavat, -
mitä Netanjahulle tapahtuu, -
koska hänen kantansa, kuten Abbasin ja Khameneinkin, -
ei näytä niin elinkelpoiselta kuin ennen.
Ne ovat toistaiseksi vain syytöksiä.
Kiitos, tohtori Lerman, herra Oren ja herra Miller!
Kiitos katsojillekin, näkemiin tiistaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta