STUDIO JERUSALEM
Shalom. Välkommen till Studio Jerusalem.
President Trump som tillträder presidentämbetet -
Rysslands ökande dominans i Mellanöstern, en ökad rivalitet -
mellan Saudiarabien och Iran och Assads seger i Syrien -
är bara några av de saker som hänt under 2017 som haft stor -
inverkan på Mellanöstern och Israel. I dagens program ska vi se tillbaka -
på några av de stora händelser som inträffat under året.
För detta har jag idag med mig övlt. i reserv Reuven Ben Shalom -
interkulturell strateg, TV7:s analytiker Amir Oren -
och Owen Alterman - utrikeskorrespondent för i24News.
Mr Oren. Du ska föst få tillfälle att ge oss din åsikt över vilka två -
nyckelhändelser som inträffade i Mellanöstern under 2017.
- I högtidens anda tänker jag delvis hoppa över ena del av din fråga och -
utnämna årets person som borde vara Rysslands president Vladimir Putin.
Årets händelse är segern över IS och årets icke-händelse är att Israel -
lyckades undvika konflikter med Libanons Hizbollah, Hamas i Gaza -
och i Syrien. - Ben Shalom?
- Detta år är året då maskerna togs av.
Vi har äntligen en tydlig bild av vad Iran vill, vad Turkiets Erdoğan vill .
kanske vad palestinierna vill, kanske vad Israels regering inte vill -
då de säger vad de vill och inte vill. Maskerna är av.
Det andra är Trump. Inte personen Trump utan snarare att amerikansk -
politik ser att deras handlande hittills inte har fungerat och nu vill -
åter engagera sig för att lösa situationen även om det kanske -
är för sent då Putin som sagt har visat oss var riktigt ledarskap är.
- Mr Alterman? - I frågan om två händelser så är -
enligt mig de två metahändelserna i regionen Ryssland och deras roll.
Vladimir är årets person och på andra plats har vi Mohammed bin Salman.
Hans uppgång och vad det har inneburit för saudisk politik -
och hur Riyadhs mask har fallit. - Vi börjar med det första jag vill -
beröra som är valet av president Trump som i januari 2017 antog -
rollen som USA:s president genom vilket han ändrade kursen för vissa -
amerikanska strategier, mer eller mindre vaga, gällande Mellanöstern.
Mr Oren, hur stor betydelse har Trumps ingång och -
har detta år varit av vikt för hans roll vilket har påverkat regionen markant?
- Det finns fem insatser - president, parti, plattform, folk och politik.
Då Trump inte har tillsatt så många -
många i det över skiktet har ännu inte tillsatts eller bekräftats och -
han har hamnat i konflikt med många av sina högsta tillsatta -
som exempelvis utrikesminister Rex Tillerson finns där ingen -
enhetlig politik som går att urskilja efter Trumps första år i ämbetet.
Det finns bitar här och där men den doktrin som skulle utgå från valet av -
Trump syns ännu inte till och i många avseenden är det en fortsättning -
på Obamas politik även om det på verbal nivå ska vara raka motsatsen.
På det hela taget väntar vi fortfarande, kanske är det för sent -
på ifall Trump kommer att förändra USA:s politik.
- Trots erkännandet av Jerusalem som Israels huvudstad och -
underkännandet av JCPOA eller hur Iran efterlever kärnavtalet?
- Dessa är viktiga händelser ifall de fullföljs.
Som tillkännagivanden är de okej men i de olika fallen är det -
upp till kongressen att göra resten och vi har ännu inte sett hur -
denna politik kommer att utvecklas. - Ben Shalom?
- Jag tror inte de kommer att gå tillbaka på Iranavtalet inte heller -
att de under de närmsta åren kommer flytta ambassaden till Jerusalem.
Det var ett läroår för regeringen. De uttryckte det. De kom -
de lyssnade och lärde och jag har många gånger undrat -
vad det är de lär sig och planerar att göra. Jag vet fortfarande inte
I förhandlingarna mellan Israel och palestinierna väntade vi oss detta -
ultimata avtal. Vi fick ett tillkänna- givande om Jerusalem utan några -
praktiska åtgärder, som retade upp araberna och vi gladde oss -
utan orsak - vi fick inget och palestinierna fråntogs inget.
Det enda viktiga här är att arabvärlden insett att vi är här för att stanna.
Drömmen att få bort oss från Israel och Jerusalem kommer inte slå in.
Detta skulle vara något positivt i fråga om förhandlingarna.
Jag väntar på att få se vad det är för policy. Idén om att återengagera sig -
är åter en idé. Jag ser inga resultat än och vi får se vad som händer 2018.
- Detta är mer ett år av kontinuitet för amerikansk politik än förändring.
Vi har nämnt två förändringar. Tillkännagivandet om Jerusalem.
Stor skillnad från vad Hillary Clinton hade gjort eller vad Obama gjorde -
också en retorisk policy emot Iranavtalet. Trump har inte -
förändrat sin retorik mot avtalet som hördes under kampanjen.
Det har varit en stor del av honom som president inkluderat valet att -
inte ratificera avtalet. Men det rör sig inte i kongressen -
med de lagar Trump ville ha. Det är otroligt och jag är överraskad.
Jag trodde att det skulle komma en tvåpartslagstiftning som -
skulle gå igenom, kanske inte som presidenten hade velat -
men något snarlikt, att det skulle uppstå någon form av konsensus -
eller stöd nog i senaten eller kongressen för att genomdriva det.
Det har vi inte sett och som Reuven; policyn gentemot Jerusalem är inte -
helt fastslagen. USA:s regering ser fortfarande inte staden vi bor i som -
en del av Israel, varken UD eller regeringen. Inte ens på den nivån -
finns det mycket där men det finns kontinuitet, framförallt gällande -
konflikten i Syrien där USA fortsatt inte tar något ansvar förutom i -
striden mot IS som håller på att avslutas vilket medför stora -
förändringar i regionen, särskilt med bilderna från toppmötet i Sotji i år.
Putin, Erdoğan och Rouhani vid Svarta havets strand.
Precis som vid Jaltakonferense 1945 då världen delades upp -
delar de tre upp Mellanöstern. - Ni har alla nämnt Rysslands -
betydelse för Mellanöstern och deras betydande roll under 2017.
Men en viktig kritik riktad mot Obamas regering -
var hans ovilja att vara bestämd i fråga om regionen -
och skapade någon form av vakuum som öppnade upp för ryssarna -
i regionen. Mr Oren, har det här kvarstått under loppet av 2017?
- Det är lite orättvist att peka ut en ensam president och att -
frånkoppla honom eller hans politik från hans inrikesstöd.
Det fanns inget inrikesstöd i USA efter krigen i Afghanistan och Irak -
för en fortsatt närvaro i Syrien, Libyen eller annan plats i regionen.
Också efter att Barack Obama blev omvald och inte kunde -
ställa upp igen läste han ändå av tebladen och var på väg hem.
Trump är en ännu större isolationist.
"USA först" och "Gör Amerika stort igen." har sin grund i uppfattningen -
att amerikanerna vill se till det interna istället för att ta del i -
nationsbyggande och oändliga äventyr utomlands.
Man kan inte fela Trumps föregångare för att ha gjort det -
som Trump har fortsatt med. - Ben Shalom?
- Det är helt uppenbar att ett vakuum medför dåliga saker.
Terrorismen tar plats och när nu det finns ett tomrum efter USA kommer -
andra länder att utnyttja situationen för att främja sina intressen.
Ryssland gjorde det. De är inte i Syrien för att de är onda -
vi israeler ser ofta bara svart och vitt. I det här fallet ligger det -
i deras intresse och de främjar det mycket klokt utan svårigheter.
De koordinerar också mycket bra med oss så att det inte sker kollisioner -
i luften. Vi stödjer inte allt de gör men det är så intressen fungerar.
Jag tror inte de kommer att backa gentemot sina intressen under 2018.
De är den dominanta kraften i Syrien.
USA:s närvaro i Syrien kommer minska med IS nedgång.
På ett sätt är det som för 100 år sedan. Området är uppdelat -
mellan makterna. Syrien tillhör ryssarna och vi kan inte göra -
mycket åt det. Men det finns saker att lära för framtiden. Se på Gaza.
Internationellt måste man inse att snack i FN inte räcker. Man måste -
agera och sätta upp gränser som medför konsekvenser om de korsas.
- Mr Alterman? - Vi kan inte nog understryka -
hur viktig Rysslands närvaro är. En sak jag kommer hålla koll på -
är Rysslands relationer med andra parter i regionen.
Egypten. Putin har varit i Kairo och undertecknat avtal -
om att bygga kärnkraftverk och att placera ryska flygplan där.
Även Rysslands relation men Saudiarabien kan bli fascinerande.
Försöker de spela vågmästare? Kommer det att uppstå oenigheter -
eller dispyter med Iran gällande Syriens framtid? Deras intressen -
är inte så samstämda där särskilt efter krigets slut.
Det kan bli en fascinerande dynamik under 2018.
- Jag vill också beröra Egypten som en fortsättning av det du sa.
Mr Oren, Egypten har hela året plågats av terrordåd men många offer.
Både kristna och muslimer har skadats av extremistiska inslag -
i synnerhet Wilayat Sinai, IS-grenen på Sinaihalvön -
som strider emot president Abd al-Fattah al-Sisis regering.
Hur ser du detta år utvecklas till en bättre framtid med tanke på de olika -
drag från Sameh Shoukry och andra aktörer i Sisis regering vilket har -
fått tillstånd någon form av ny politik gentemot detta viktiga arabland?
- Det kunde varit värre. De kunde fortfarande varit -
under Muhammad Mursi och det muslimska brödraskapets ledning.
Det finns åtminstone några små välsignelser att tala om.
Egypten är ett mycket fattigt och hungrigt land som måste näras -
ekonomin måste alltid återupplivas.
tillväxten lider och Sisi kämpar på alla fronter.
Får han inte hjälp från Väst kommer han att hämta den från Ryssland -
som sagt eller från Kina. Detta för att Rysslands - för att knyta -
samman med det du sa tidigare - Rysslands största fiende är Nato.
Man vill slå mot Nato i Medelhavet och man behöver baser i -
varma vatten i Syrien och i Egypten för att kunna genomföra det.
Detta går tillbaka till den sovjetiska flottiljen i Medelhavet från -
60 och 70-talet och därför ligger det i Israels intresse att på Capitol Hill -
och för Trumps regering förklara hur viktigt det är att stärka Sisi.
- Ben Shalom? - Egypten har nog problem.
Vår minne är nog kort. Vi tänker: Detta är Egypten och deras regering -
men det kan vända imorgon. Det händer igen och igen.
Efter några månader med en regim undrar vi vad som kommer hända -
2018, men det kan vända imorgon. De har problem med tanke på Sinai.
Det är en understyrd stat och som sagt ökar terrorismen.
Vi talar om IS nedgång och de olika alternativen. Detta är ett alternativ -
ett mini-kalifat i Sinai och då det är avlägset och understyrt -
också i frågor som har med israelisk fred att göra som begränsar -
militärstyrkor skapar alla dessa problem en kaosartat situation.
Våra goda grannar i syd behöver hjälp. Jag säger goda då vi har -
ett gott samarbete och vi gör många saker som inte offentliggjorts.
Vi och det internationella samfundet måste hjälpa dem med underrättelse -
för att hindra sådan aktivitet och för att återinföra stabilitet som -
ger dem den viktiga turismen. Kollapsar den är de färdiga.
- Alterman? - Egypten är Mellanösterns minst -
täckta ämne, i synnerhet ekonomin. Mycket av framtiden hänger på den.
Detta är arabvärldens demografiska hjärta och ett nav för Mellanöstern -
och som både Amir och Reuven sa är det ett strategiskt viktigt land.
- Nästa land vi ska tala om är Saudiarabien. Salman är som -
sagt en nyckelspelare i Mellanöstern och det sunnimuslimska lägret -
och etablerar en nyckelallians och en fast rivalitet mot Iran.
Mr Oren, hur stor betydelse har de haft under 2017?
- Et bevisar bara hur svårt det är att förutsäga saker.
Här har vi under de senaste 40 åren väntat på en revolution -
eller åtminstone en kupp och här kommer en palatskupp i Riyadh -
i vilken en ung prins med lätthet passerar sina äldre -
naturligtvis med kungens välsignelse - och lyckas nästan över natten -
förändra de konservativa bruken som vi har vant oss vid.
Det finns friktion och ett pris kommer att betalas -
men på det hela är det ett positivt drag som kommer att gagna Israel -
och andra makter som är emot Iran. - Ben Shalom?
- Detta är en del av omstruktureringen av de regionala makterna -
och för oss är drömmen att det inte är vi mot dem.
Plötsligt står vi på den moderata sidan. Vi är partners med saudier -
egyptier och jordanier emot den verkliga fienden Iran.
Här pågår nog mer än vad vi kan se. Det är positivt och vi måste vara -
en pålitlig partner och göra allt vad vi kan för att stödja detta -
så att de ser oss som en tillgång i regionen. Jag vill också -
se dem ta en starkare ledarroll i de palestinsk-israeliska förhandlingarna.
- Jag vill också beröra avtalet mellan USA och Saudiarabien om -
de 100 miljarder dollar, något mycket betydande då ingen -
liknande vapenaffär har skett i regionen två länder emellan.
- Något som Trump var exalterad över under hans saudibesök.
En av de stora händelserna 2017 var hans besök i Mellanöstern.
Saudiernas stora välkomnande och den berömda bilden med klotet -
och senare när han kom till Israel vilket var ett mycket lyckat besök.
Han lämnade landet med stora rubriker både för den -
politiska högern och vänstern. I Haaretz utlovade han fred.
Vapenaffären var en del av besöket. Tillbaka till något vi sa tidigare är -
det ett postmodernt Mellanöstern där Israel och Saudiarabien är vänner -
där palestinierna har tvister med delar av arabvärlden - det har hänt -
förr men det händer igen. Alla gränser ritas om, gamla allianser skiftar.
Frågan är hur stabilt detta postmoderna Mellanöstern är -
hur välgrundat? En av utmaningarna för Jerusalemdeklarationen under -
de senaste veckorna är: Kan detta postmodena Mellanöstern återgå?
Än så länge har det inte det och relationen verkar stabil nog för att -
övervinna dessa utmaningar men regionen omformas grundligen.
- Man kan inte prata om instabilitet i Saudiarabien utan att tala om Iran.
- Ifall man tittar på de länder som är för Väst som Saudiarabien och Israel -
och andra gulfstater är Iran ett törne i deras sida.
Det finns en indikation på en mer moderat politik under Rouhani -
som omvaldes som president. Kanske har också den högste ledaren -
Khamenei som närmar sig slutet på sin period ett uppkommande -
bäst före-datum. De verkar mer moderata än för ett år sedan.
Men revolutionsgardet och Qasem Soleimani är problemmakare -
och Trumps regering, i synnerhet försvarsminister general Mattis -
och den nationelle säkerhets- rådgivaren general McMaster -
är fast beslutna om att hålla tillbaka iranierna.
- Ben Shalom? - Det är en problematisk fråga.
Vi har i flera år talat om hotet från Iran. En del hävdar att -
det är överdrivet för att dölja vissa av våra interna frågor.
Jag inledde med att säga att maskerna är av och se vad de gör.
Från Jemen till Syrien bygger de denna landbro till Medelhavet.
De har en tydlig strategi och genomför den bra, de är närvarande i Syrien.
Det underlättar för oss när maskerna är av då alla kan se vad de försöker.
Den stora frågan för framtiden då de i nuläget inte är ett existentiellt hot -
de kan komma att utmana oss, det kanske blir krig i norr p.g.a dem -
men på lång sikt, om 10 år kommer den nukleära frågan.
Det är den stora frågan och vi blev nästan hjärntvättade i Israel -
att tro att Iranavtalet var dåligt. Jag är inte så säker på det.
På kort sikt sköt de upp Irans nukleära kapacitet.
Vad som händer under kommande år får se.
Båda rustar vi upp men vi bygger nog upp en bättre kapacitet att kontra.
- Alterman? - Kärnavtalet var en central fråga -
under 2017 precis som under 2015 och 2016.
Det ser inte ut att förändras under 2018. I frågan om Irans strategi -
och avmaskeringen; ledaren för en av shia-miliserna i Irak Muqtada al-Sadr -
strax efter Jerusalemeklarationen under en samling med sina följare -
sa att de nu kunde gå därifrån raka vägen till gränsen vid Golanhöjderna."
Det var ett offentligt hot som vi kanske inte hade fått höra tidigare.
Ett av Irans huvudsakliga hinder på den arenan kommer att vara ryssarna.
När allt kommer omkring är det ryssarna som Assad litar på.
Nyligen såg vi Putin besöka Syrien och en sak som en israelisk reporter -
noterade skakade han den ryske officerens hand innan Assads.
Ryssarna har en huvudroll att spela i Syrien något Iran nog kämpa med -
och en av Israels strategier är att tala med ryssarna för att få dem att stilla -
Irans ambitioner i Syrien. Det är inte klart ifall Putin kommer att lyssna -
en det är värt att försöka då ryssarna har en sådan viktig roll.
- Nu vill jag gå vidare till Turkiet. Mr Oren?
- Jag vill bara tillägga att Israel kan leva med en iransk närvaro i Syrien -
men inte i Jordanien bara några korta steg från västbanken och Jerusalem.
Turkiet har under Erdoğan obevekligt kritiserat och -
fördömt Israel vare sig förtjänte eller inte.
Erdoğan har blivit Turkiets högste ledare. Han är -
inte längre bara premiärminister utan verkställande president.
Så länge han har makten kommer han göra som han vill -
och säkerhetsmässigt finns det ett hot i Turkiets uppköp -
av luftvärnssystemet S-400 -
då dess radar är så avancerad att också de mest avancerade -
västtillverkade planen också de som Turkiet vill köpa är synliga för den.
Det måste observeras. - Ben Shalom?
- Den naturliga reaktionen är att säga att Erdoğan är galen. Nyligen sa han -
att judarna inte kan gömma sig bakom träd och hänvisade till en Hadith.
Muhammed ska ha sagt att judarna kommer gömma sig bakom träd och -
stenar som kommer att ropa: Kom och döda judarna.
Turkiets ledare uppmanade till att döda judarna. En Nato-medlem!
Men han är inte galen, han är politiker och ledare och han säger -
det som behövs till sina anhängare fullt medveten om att han betalar ett -
pris i Nato och med USA. Jag är inte orolig för att han ska bli galen men -
det är en extrem utmaning för Israel. - Alterman?
- I Israel är vi vana att se på Turkiet som en regional makt.
Det viktigaste att inse gällande dem är hur de ser ut i Europas ögon.
I Europas perspektiv är Turkiet en bufferstat. De har två funktioner.
Den ena är att vara parkering för miljontals flyktingar och den andra -
är att vara stötdämpare för terrordåd så att de inte når längre in i Europa.
Den första är den viktigaste. Flyktingavtalet mellan Europa och -
Turkiet där man betalar Turkiet miljarder med dollar för att parkera -
flyktingarna i Turkiet och hindra dem från att ta sig in i Europa p.g.a all -
den politiska destabiliseringen vi sett till följd av flyktingströmmen är -
jätteviktigt för EU. Jag misstänker att EU och kanske USA är villiga att ge -
Turkiet stor frihet i hur Erdoğan beter sig regionalt så att han inte -
bryter detta avtal. - Vi måste också nämna Syrien.
Mr Oren? - Syrien har under de senaste 7 åren -
haft inbördeskrig som kanske närmar sig sitt slut men Syrien kommer -
aldrig återfå den makt de hade under Hafez Assad. Men också fadern -
Assad var beroende av ryssarna, då Sovjet, som strategisk vågmästare -
gentemot Israel. Frågan är vad som är viktigast för Bashar Assad.
Tänker han på sin regering och alawitsekten då de alla kan bli -
massakrerade när han blir av med makten eller har han regionala -
ambitioner? Ambitionerna kanske man ska spara till en annan tid.
- Ben Shalom? - Jag är orolig för ett nytt krig på -
Golanhöjderna. Det trodde jag inte jag skulle få se. Jag hoppas att ryssarna -
kan hindra det då det går emot deras intressen. De är ju makten där.
Irans närvaro i form av Hizbollah oroar mig. Det är en andra front och när -
det bryter ut i Libanon kommer det att bryta ut där med men jag hoppas -
att Ryssland kan hindra det. - Alterman?
- Ett stort intresse för regionen är framtiden för Kurdistan i Syrien.
Vet vi inte det; är kriget i Syren då verkligen över?
- Det sista vi hinner diskutera är Libanon. Mr Oren?
- Jag nämnde icke-händelsen att Israel lyckat hålla sig borta från -
ett tredje krig i Libanon. Det gjorde man mycket varsamt -
och klokt frampressat av befälhavare Gadi Eizenkot som nu -
är den viktigaste medlemmen i ledarskapet för Israels försvar.
En taktik var att slå mot vapen på väg till Hizbollah men bara i Syrien -
och inte på libanesiskt territorium. - Ben Shalom?
- Jag vill inte säga Libanon längre. Det är snarare Hizbollahland -
och styrs av större makter. - Det är mer non än liba.
- Tråkigt nog. Det är deprimerande.
Ett vackert land och ett härligt folk som många av våra grannar. Vi får se.
- Alterman? - Libaneser kan hantera galningar.
Som Amos Gilad sa så finns det stater utan konstitutioner som Israel och -
Libanon är en konstitution utan stat. Det retade många i arabvärlden.
Men libaneserna är skickliga på att hantera kriser.
Det såg vi vid Hariris avgång och icke-avgång så politiskt sett -
håller de nog ihop. En förbättring för regionen till viss del.
- Vi närmar oss programmets slut. Ni ska alla få en för året sista -
kommentar. Varsågod mr Oren.
- Inrikesproblemen för både Trump och Netanjahu -
kommer att bestämma hastigheten för den fredsprocess vi kan få -
höra om efter årsskiftet. - Ben Shalom?
- Vi talade inte om Israel. En intressant utveckling är -
att vårt kvalitativa militära försprång är bättre än någonsin. Cybersäkerhet -
UNMEM-plattformar, terrorbekämpning över hela värden.
- Och F-35. - Ett ord mr Alterman?
- Geopolitiskt så var 2017 ett 2016 på steroider.
Trenderna vi såg 2016 förstärktes i år. Vi får se vad som kommer nästa år.
- Det var allt för idag men det pågår mycket mer i regionen.
Tack övlt. Ben Shalom, mr Oren och mr Alterman för att ni kom.
Tack också till våra tittare. Vi ses igen.
Vill du stödja arbetet med Studio Jerusalem sänd då ditt stöd till:
I Sverige Mottagare: Korsets stöd rf
PG: 97572-2 BG: 760-2014
I Finland Mottagare: Ristin Tuki ry
Konto: FI40 1112 3000 3427 89 Referens: 8507
Översättning: Carl Ahl Himlen TV7