Tervetuloa Jerusalem studioon!
Jerusalem julistettiin -
Israelin pääkaupungiksi knessetissä 23. tammikuuta 1950.
45 vuotta myöhemmin USA:n kongressi hyväksyi lain, -
joka kehotti hallitusta hyväksymään Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi -
ja siirtämään suurlähetystön Tel Avivista Jerusalemiin.
Presidentit eivät kuitenkaan panneet sitä toimeen 22 vuoteen.
Joulukuun 6. päivänä presidentti Donald Trump päätti, -
että on aika tunnustaa Jerusalem juutalaisvaltion pääkaupungiksi.
Tästä keskustelevat professori Hillel Frisch BESA-keskuksesta, -
analyytikkomme Amir Oren, -
professori Zeev Hanin Bar Ilanin ja Arielin yliopistoista -
sekä tohtori Amira Halperin Heprealaisesta yliopistosta.
Herra Oren, mitä on tapahtunut?
Jerusalemin asema on ollut hämmentävä.
Presidentti Trump on varmasti syventynyt -
Jerusalemin diplomaattiseen historiaan.
Kaikki eivät kuitenkaan ole -
perehtyneet asiaan yhtä hyvin.
Jerusalemin nykyhistoriassa -
on kolme vaihetta.
Kuten sanoitte, tammikuussa 1950 -
Israel julisti Jerusalemin pääkaupungikseen.
Ennen sotaa 1948―1949 Jerusalem oli erillisalue -
YK:n päätöslauselma 181:n mukaan.
Sodan päätyttyä aselepoon Jerusalemin asema ei muuttunut.
Israel päätti yksipuolisesti julistaa Jerusalemin pääkaupungiksi.
Vallattuaan Itä-Jerusalemin vuonna 1967 -
Israel liitti sen itseensä jälleen yksipuolisella päätöksellä.
Kun presidentti Trump julisti Jerusalemin pääkaupungiksi -
ilmeisesti kongressin vuoden 1995 lain pohjalta, -
hän tarkoitti luultavasti Länsi-Jerusalemia.
Emme siis edes tiedä, mitä hän oikeastaan tarkoitti, -
ja mikä on hänen kantansa israelilaisen Jerusalemin rajoista.
USA:n ulkoministeriön ja CIA:n kartoissa -
Itä-Jerusalem on yhä Israelin valtion ulkopuolella.
Professori Frisch, mitä mieltä olette?
Ulkoministeriö on ymmällään, -
koska viimeisin kansainvälisesti hyväksytty kartta -
piti Jerusalemia yhtenäisenä.
Sehän erillisalueen tarkoitus olikin.
Tunnustaessaan Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi -
Trump saattoi tarkoittaa koko kaupunkia -
viitaten viimeisimpään viralliseen näkemykseen Jerusalemista.
Esimerkiksi Venäjä, Tšekki ja Filippiinit -
määrittelevät selvästi Israelin pääkaupungiksi -
Jerusalemin länsiosan, -
jonka Israel julisti pääkaupungikseen itsenäisyyssodan jälkeen.
Trump ei ole kuitenkaan määritellyt Jerusalemin rajoja.
Tarkoittiko hän vuotta 1967 edeltäneitä rajoja -
vai sitä yhtenäistä Jerusalemia, -
jonka Israel julisti pääkaupungiksi -
vuonna 1980?
Moskovalla oli kiire selittää maailmalle -
hyväksyvänsä Israelin pääkaupungiksi Länsi-Jerusalemin, -
mutta ei ennen kuin Israel ja arabit ovat päässeet sopuun -
kahden valtion rajoista, -
eikä ennen kuin palestiinalaisvaltio on perustettu.
Diplomaattisesta kielestä tavalliselle kielelle käännettynä: -
"ei koskaan, tai ei ainakaan tässä sukupolvessa".
Kysymys kuuluu, -
merkitseekö Washingtonin julistus todellista muutosta.
Tohtori Halperin?
Palestiinalaisten tyytymättömyys on ymmärrettävää, -
koska he eivät ole saaneet päättää palestiinalaisvaltion pääkaupungista.
Hamas ja Fatah pitävät -
Palestiinan pääkaupunkina -
koko Jerusalemia erottelematta sen itä- ja länsiosia.
Heidän mukaansa ratkaisevia ovat käytännön tason sopimukset -
eikä esimerkiksi se, palaavatko pakolaiset palestiinalaisvaltioon.
Trumpin julistuksella ei ole mitään lopullista merkitystä, -
koska nyt on vielä selvitettävä, mitä Trump tarkoitti -
ja mitä palestiinalaiset tahtovat.
Loppujen lopuksi päätöksen tekevät Israel ja palestiinalaiset.
Herra Oren, -
julistus on merkittävä siinä mielessä, -
että Washington on maailman suurin mahti, -
joka pystyy sanelemaan päätöksiä kansallisten etujensa pohjalta.
Missä määrin palestiinalaiset pitävät sitä sitovana päätöksenä?
Hehän pitävät Washingtonia -
puolueellisena välittäjänä.
Trumpin julistuksen voi tulkita kahdella tavalla.
Toinen niistä on se, että Trump vain totesi itsestäänselvyyden, -
sen, että Israelin hallitsema Länsi-Jerusalem on ollut -
Israelin pääkaupunki jo vuosikymmeniä.
Toisen tulkinnan mukaan se on läpimurto, -
koska aiemmat presidentit eivät menneet niin pitkälle.
Se, että presidentit lykkäsivät lain toimeenpanoa -
kansallisten etujen vuoksi, -
ei haitannut palestiinalaisten halua neuvotella Jerusalemista.
Jasser Arafat ja Ehud Barak neuvottelivat Camp Davidissa -
Bill Clintonin kutsusta.
He neuvottelivat pyhien kohteiden asemasta, mutta tuloksetta.
Palestiinalaiset voivat nähdä sen myönteisestäkin näkökulmasta.
Ensinnäkin Trump sanoi, -
että kaikki itsenäiset valtiot saavat itse päättää pääkaupungistaan.
Toiseksi hän sanoi kannattavansa kahden valtion mallia.
Mikäli molemmat osapuolet haluavat sitä.
Se on kuitenkin suosituin ratkaisumalli, -
joten jossain vaiheessa palestiinalaisvaltio perustetaan.
Se saa siis julistaa Jerusalemin pääkaupungikseen.
Palestiinalaiset haluavat kuitenkin nähdä sen kielteisessä valossa.
Palestiinalaiset ovat liian erimielisiä päättämään mistään.
Trumpin julistus vähentää -
kahden valtion ratkaisun mahdollisuuksia.
Rajaan kysymystä.
Palestiinalaiset julistivat viime viikonlopun "raivon viikonlopuksi", -
mutta mitään järisyttävää ei tapahtunut.
Media ja puolustuslaitos kuvailivat reaktiota yllättävän laimeaksi.
Miten palestiinalaiset reagoivat tähän tärkeään julistukseen?
Kovin monet eivät tukeneet johtajiensa lausuntoja kaduilla.
Se että Yhdysvallat tukee Israelia -
julistamalla Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi -
vahvistaa Israelin valtaa.
Se puolestaan lisää vakautta ja rauhaa tulevaisuudessa.
Paikalliset palestiinalaiset eivät lähde liikekannalle, -
koska palestiinalaishallinto ja Hamas eivät tue heitä.
Palestiinalaishallinto tekee yhä turvallisuusyhteistyötä -
Israelin kanssa.
Se ei siis lähetä joukkojaan mielenosoitukseen, -
vaan vain nuoria ehkä kuolemaan siellä.
Samoin Hamas lähettää vain aseettomia nuoria aidalle -
vaarantamaan henkensä.
Se ei tee aseellista hyökkäystä.
Nämä kaksi byrokratiaa pelaavat varman päälle -
ja vaarantavat vain palestiinalaisnuorten hengen.
Siksi suurin palestiinalaislehti Al-Quds ei ole tukenut liikekannallepanoa.
Professori Hanin, -
Trumpin julistus on vahvistanut Israelin näkemystä Jerusalemista.
Se vaikuttaa kansainväliseen keskusteluun -
ja palestiinalaisten pyrkimyksiin saada legitimiteettiä Jerusalemissa, -
koska Yhdysvallat on merkittävä vaikuttaja -
kansainvälisen tunnustuksen saamisessa.
Miten palestiinalaisjohto vastaa tähän haasteeseen?
Olen samaa mieltä siitä, -
että Trumpin julistus on pannut pelin uusiksi.
Se muuttaa poliittisia realiteetteja.
Maailman suurin mahti hyväksyy Jerusalemin -
juutalaisvaltion pääkaupungiksi määrittelemättä sen rajoja.
Tilanne on siis muuttunut merkittävästi.
Sitä ei ehkä voi pitää Balfourin julistuksen veroisena, -
mutta kauas se ei siitä jää.
Kuten Hillel Frisch kirjoitti artikkelissaan, -
arabien yleisen mielipiteen ratkaisee niin sanottu hiljainen enemmistö.
Heitä ei kiinnosta taistella -
poliittisten johtajiensa kunnianhimon tähden.
Siksi Trump pystyi ottamaan tämän askeleen, -
vaikka se koskee yhtä Israelin ja palestiinalaisten ydinongelmista, -
jotka ovat siirtokunnat, rajat, niin sanotut "pakolaiset", -
jotka ovat kolmannen tai neljännen sukupolven jälkeläisiä, -
sekä Jerusalem.
Palestiinalaiset pitävät niitä ennakkoehtona neuvotteluille.
He eivät siis tule neuvotteluihin -
ennen kuin Israel hyväksyy heidän näkemyksensä näistä asioista.
Trump tajuaa, etteivät osapuolet pysty sopimaan asioista, -
joten hän tekee "sen, mikä on oikein".
USA tunnustaa juutalaisten pääkaupungin, piditte siitä tai ette.
Nyt neuvotteluista voi puhua esteettä.
Tohtori Halperin, palestiinalaisten mielenosoitukset ovat olleet vaisuja.
Useimmat mielenosoittajat ovat olleet 14―16-vuotiaita, -
jotka saivat vapaapäivän mielenosoituksia varten.
He saivat esittää raivoisan vastalauseensa Washingtonille.
Presidentti Trump on jo moneen kertaan ilmaissut -
vahvan tukensa Israelille ja Netanjahun linjalle -
Israelin ja palestiinalaisten konfliktin suhteen.
Tämä ei siis ollut palestiinalaisille yllätys.
Pitivätkö he Trumpia jo ennestäänkin Israel-myönteisenä?
Palestiinalaisyhteisössä on ollut poliittista aktivismia -
vuodesta 1948 ja varsinkin 1967 lähtien.
He ovat aina taistelleet oikeuksiensa puolesta.
Tilanne on vain muuttunut digitalisaation myötä.
He voivat hyödyntää digitaalista mediaa.
Trumpin julistuksen jälkeen -
keskustelu vasta alkoi.
Ennen kaikki oli ohi, kun puhe oli pidetty.
Uudessa mediassa Trumpin puhetta on vasta alettu käsittelemään nyt, -
kun hän on jo lopettanut argumentointinsa.
Palestiinalaiset etsivät taistelukeinoja.
Tämä julistus ei välttämättä laukaise kolmatta intifadaa, -
eikä se tarkoita, etteivät he olisi valmiita neuvottelemaan.
He ovat taas saaneet kansainvälisen yhteisön huomion.
He haluavat tuoda esiin kokemansa ongelmat.
He puhuvat niistä jatkuvasti.
Olen viime aikoina seurannut palestiinalaismediaa, -
ja he puhuvat "miehitetystä Palestiinasta ja Jerusalemista", -
ja Jerusalemista Palestiinan pääkaupunkina.
Tämä on jälleen uusi tilaisuus heille puhua siitä.
Herra Oren, haluaisin keskustella kansainvälisen yhteisön reaktioista.
USA:n demokraattinen puolue ei pitänyt Trumpin julistuksesta.
Heidän mukaansa se vaikeuttaa rauhanponnisteluja.
Eurooppalaisetkin tyrmäsivät sen kovin sanoin.
Heidän mukaansa -
Jerusalemin kysymys on sisällytettävä lopulliseen sopimukseen.
Ei ehkä lopulliseen sopimukseen, koska siihen on pitkä matka, -
mutta ainakin Trumpin rauhanpakettiin.
Jos hän on pian tuomassa sitä neuvottelupöytään, -
miksi hän poisti paketista tämän yhden kysymyksen?
Sen taustalla on arvatenkin Trumpin sisäpoliittisia vaikuttimia, -
ei siis välttämättä Netanjahun, -
vaikka hänenkin kannattajansa tietysti hyödyntävät tätä.
Palestiinalaisillekin siitä on etua, -
koska nyt he voivat esiintyä kaltoin kohdeltuina.
Maailma ja Trump ovat heille velkaa.
Trumpin on sopimuksessaan hyvitettävä heidän kärsimyksensä, -
jotta heidän suuttumuksensa laantuisi.
Vuonna 1948 Transjordania miehitti Itä-Jerusalemin.
Myöhemmin se liitti Länsirannan itseensä.
Liittämisen tunnusti vain Iso-Britannia ja Pakistan.
Vuonna 1967 se menetti Länsirannan ja Itä-Jerusalemin.
Jordania ei kuitenkaan siirtänyt pääkaupunkiaan Jerusalemiin.
Kuningas Abdullah salamurhattiin al-Aqsan moskeijassa.
Ainut arabipääkaupunki, jonne Israel on tunkeutunut, on Beirut.
Se tapahtui vuonna 1982.
Vuonna 1960 -
Jordania teki Jerusalemista rinnakkaispääkaupungin.
Kiitos korjauksesta!
Jordania olisi siis voinut vaatia sitä Israelilta takaisin.
Se oli ilmeisesti vain symbolista.
Kuningas Hussein vetäytyi myöhemmin Länsirannalta.
Perustuslakia ei ole vielä muutettu. Yhteyttä säilytetään siis vieläkin.
Jordania haluaa siis olla etusijalla arabimaiden joukossa -
Jerusalemin kysymyksessä.
Euroopan unioni on samoilla linjoilla -
kuin YK ja Venäjä, -
eli muut kvartetin jäsenet.
USA on siis jäänyt yksin.
Ensimmäistä kertaa -
Iran ja Turkki reagoivat Jerusalemin kysymykseen -
arabimaita pahemmin.
Arabimaiden reaktio oli vaisu.
Voimakkaimmin reagoivat Turkki ja Iran.
Arabiliittokin reagoi voimakkaasti.
Iranin ja Libanonin media julisti "kuolemaa juutalaisille".
Sellaista ei nähty arabimaiden, eikä edes palestiinalaishallinnon mediassa.
Sunnimaat ymmärtävät Israelia paremmin.
Arabit ovat ennen olleet Turkin ja Iranin imperiumin alla, -
ja nämä maat unelmoivat taas imperiumista.
Miten Venäjä on reagoinut?
Venäjä ei periaatteessa ota kantaa.
Se julisti tunnustaneensa ensimmäisenä Jerusalemin -
palestiinalaisten tulevaksi pääkaupungiksi -
ja nykyiseksi Israelin pääkaupungiksi, -
kun osapuolet pääsevät sopuun, mikä on epätodennäköistä.
Venäjä kuitenkin moitti Trumpia -
ja kehotti luopumaan lähetystön siirtämisestä.
Niin, mutta toisaalta -
lähetystön siirtäminen Jerusalemiin, -
mikä merkitsee sen epäsuoraa tunnustamista pääkaupungiksi, -
ei ole nyt USA:lle tärkeää. Se on jo tehnyt virallisen päätöksen.
Lähetystön sijainti ei ole olennainen.
Venäläisille sillä kuitenkin on merkitystä.
Putin on ilmaissut tahtonsa.
Hän on sanonut pitävänsä Länsi-Jerusalemia -
Israelin pääkaupunkina, -
mutta toivovansa Israelin ja arabien pääsevän sopuun.
Erdogan tyrmäsi julistuksen sanoen, -
että se vie Lähi-idän uuteen kaaokseen.
Venäjälle se ei ole niin suuri asia.
Tohtori Halperin, -
Libanonin ulkoministeri vaati Arabiliiton hätäkokouksessa -
pakotteita Yhdysvaltoja vastaan -
ja arabimaailman yhdistymistä juutalaisvaltiota vastaan.
He pitivät tunnustusta pätemättömänä.
Miten Israel suhtautuu niihin uhkauksiin, -
ja voivatko ne johtaa väkivaltaan?
Tilanne on Israelille vaikea.
Muut maat pelkäävät -
myös terrori-iskuja.
USA:ssa tehtiin juuri itsemurhaisku, joka tosin epäonnistui.
Palestiinalaiset liikehtivät nyt USA:ssa ja Euroopassa.
He vaativat oikeutta palestiinalaisille -
ja vastustavat miehitystä ja riistoa.
Israelilla on taas ongelmia kansainvälisessä yhteisössä.
Sen yhteistyö muiden maiden kanssa vaikeutuu.
Olen tutkinut USA:n vientiä Lähi-itään.
Sen olisi pitänyt laskea niiden kriisien aikaan, -
jolloin USA on tukenut Israelia.
Sillä ei kuitenkaan ole ollut minkäänlaista vaikutusta.
Tuskin tämäkään siihen vaikuttaa.
Jerusalem on nyt nostettu kiistakysymykseksi -
kahdelta taholta.
USA:n konsulaatti Jerusalemissa on suoraan yhteydessä Washingtoniin.
Se ei ole Tel Avivin suurlähetystön alainen.
Se on siis käytännössä USA:n lähetystö Palestiinaan, -
mutta vain osittain, koska Gaza kuuluu Tel Avivin lähetystölle.
Jerusalemin konsulaatti ei halua suurlähetystön tulevan sen tilalle.
Toinen tekijä on Israelin sisäpolitiikka.
Tämä laki, jonka Trump nyt vahvisti 22 vuotta myöhemmin, -
ajettiin läpi kongressissa, -
kun Newt Gingrich johti republikaanienemmistöä -
demokraattisen Bill Clintonin ollessa presidentti.
Gingrich oli Israelin Likudin liittolainen.
Likud voitti vaalit vuonna 1996.
Netanjahu voitti Peresin iskulauseella "Peres jakaa Jerusalemin".
Asiaan ovat vaikuttaneet myös Trumpia tukevat evankeliset.
Israelilaisille Jerusalem on aina ollut itsestään selvä pääkaupunki.
Ohjelma on lopuillaan. Loppukommenttinne, olkaa hyvä!
Palestiinalaiset pyrkivät nyt keskinäiseen sovintoon -
ja neuvotteluihin Israelin kanssa.
Väkivalta täytyy tietysti lopettaa.
Hamasin riisuminen aseista helpottaisi sitä.
Se on kuitenkin vaikeaa.
Siksi tärkeintä olisi rauhoitella ihmisiä.
Sekä palestiinalaisten että israelilaisten täytyy haluta rauhaa, -
sen sijaan että vain hallinnot pyrkisivät siihen.
Jos tarkoitus on aloittaa palestiinalaisten sijaan -
sopimuksella arabimaailman kanssa, -
tämä on hyvä askel eteenpäin.
Trumpin julistus merkitsee -
Israelin vahvempaa läsnäoloa pääkaupungissaan.
Se merkitsee suurempaa uskonnonvapautta, -
kuin mikään muu järjestely.
Trumpin julistus merkitsee -
palestiinalaisten parempaa mahdollisuutta -
saada Itä-Jerusalem pääkaupungikseen.
Israelilaisille se oli vain itsestäänselvyyden toteaminen.
Elämä jatkuu entisellään.
Hyödyntääkö Trump tätä Israelin ja palestiinalaisten neuvotteluissa?
Kyllä, jos neuvottelut toteutuvat.
Kiitos, professori Frisch, herra Oren, professori Hanin ja tohtori Halperin!
Kiitos katsojillekin, näkemiin tiistaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta