Tervetuloa Jerusalem studioon!
USA:n presidentti Trump -
jätti Iran-sopimuksen vahvistamatta, -
mikä herättää kysymyksiä sopimuksen kohtalosta -
ja USA:n kyvystä koota globaali rintama Irania vastaan.
Tästä keskustelevat -
tohtori Eldad Pardo Impact SE:stä ja Heprealaisesta yliopistosta, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja tohtori Emily Landau Kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskuksesta.
Herra Oren, mitä on tapahtunut viimeisen viikon aikana?
Ydinsopimuksella, -
joka solmittiin heinäkuussa 2015, -
on kahdeksan osapuolta, -
Euroopan unioni, Iran ja kuusi suurvaltaa.
Yhdysvallat on vain yksi osapuoli, vaikkakin johtava sellainen.
Yhdysvalloissa valta on jaettu kongressin ja presidentin välillä.
Presidentti Trump on jättänyt vahvistamatta sen, -
että ydinsopimus on USA:n kansallisten etujen mukainen.
Se ei tarkoita sopimuksen kumoamista tai siitä vetäytymistä.
Kuten ulkoministeri Tillerson sanoi hiljattain, -
se on herätyshuuto kansainväliselle yhteisölle, -
jotta se järjestelisi asiat uudelleen.
Tohtori Pardo, viestiikö tämä Iranille, -
että USA on valmis irtautumaan ydinsopimuksesta?
Sehän lopettaisi myös Iranin johdon uhittelut -
sopimuksen hylkäämisestä "katkerin seurauksin".
Onko tämä haaste Iranin johdolle, -
vai tyytyvätkö he siihen hyvillä mielin?
Se on suuri haaste Iranille.
Se on poliittista peliä.
Trump puhui tunteikkaasti -
Iranin aiheuttamista kärsimyksistä amerikkalaisille.
Hän vetosi iranilaisten oikeudenmukaisuuden tajuun.
Trump vaati muutoksia ja sopimusten pitämistä.
Strategisesti tarkasteltuna -
Trump oli oikeassa sanoessaan Irania diktatuuriksi, -
sillä yhden henkilön käsissä on kaikki valta.
Toisaalta maassa on avointa keskustelua -
eliitin sisällä ja sen ulkopuolella.
Iranilaisten keskuudessa on paljon odotuksia ja kärsimystä.
Vähemmistöt ovat suurissa vaikeuksissa.
Iran on muutoksen partaalla.
Hallinto voi romahtaa hetkenä minä hyvänsä.
Niin on käynyt ennenkin.
Edessä voi olla uusi vaihe.
Tässä haavoittuvassa tilassa hallinnon on toimittava harkiten.
Tohtori Landau, -
USA näkee nyt ydinsopimuksen laajemmasta näkökulmasta.
Se käsittelee -
kaikkien kansainvälisten sopimusten rikkomuksia ja muitakin kysymyksiä.
Miksi USA ei sano vain: "Iran noudattaa kyllä ydinsopimusta, -
mutta se ei riitä, -
vaan asetamme pakotteita myös ballistisia ohjuksia vastaan."
Miksi se ei käsittele kutakin aihetta erikseen, kuten Iran vaatii, -
vaan hyökkää ydinsopimusta vastaan, -
joka on vain osa kokonaisuudesta?
Juuri sitä Trumpin hallinto viestii.
Se näkyi Trumpin puheestakin.
Tillerson sanoi jo huhtikuussa, -
että ydinsopimus on vain osa USA:n Iran-politiikkaa.
Tarkoitus ei ole vain luopua ydinsopimuksesta.
Ydinsopimuksessa on pahoja puutteita.
Hallinto voi parantaa sitä USA:n lainsäädännön avulla.
Tarkoitus on siis viedä asia kongressiin, -
joka muuttaisi lainsäädäntöä niin, -
ettei presidentin tarvitsisi vahvistaa sopimusta 90 päivän välein, -
ja että määriteltäisiin piste, joka laukaisisi pakotteet -
koskien ballistisia ohjuksia ja sopimuksen umpeutumista.
Tämä hallinto toimii siis päinvastoin kuin Obaman hallinto, -
joka erotteli selvästi ydinohjelman muista kysymyksistä.
Obaman hallinnon mukaan ydinsopimus toimi, -
eikä sen ollut tarkoituskaan puuttua Iranin muuhun huonoon käytökseen.
Trumpin hallinnon mukaan ydinsopimus ei saavuttanut -
tavoitettaan ydinaseettomasta Iranista -
ja lisäksi ongelmana on Iranin muu toiminta.
Hallinnon mielessä oli myös Pohjois-Korean tapaus.
Se ei halua siirtää ongelmaa tuleville hallinnoille.
Ongelma on korjattava nyt kongressin ja liittolaisten kanssa.
Herra Oren, -
onko USA:lla tarpeeksi vaikutusvaltaa ydinsopimuksen haastamiseksi?
Sen kumppanit ovat haluttomia muuttamaan sopimusta.
Tilannetta voi verrata kylmän sodan aikaan.
Yhdysvallat oli kiistämätön vapaan länsimaailman johtaja, -
ja sillä oli samanlaisia ongelmia Neuvostoliiton kanssa.
Eri kysymyksiä sanottiin "koreiksi".
Oli talouskori, humanitaariset ongelmat -
ja tietysti strateginen kilpavarustelu.
Silloinkin väliteltiin siitä, pitäisikö korit sitoa toisiinsa, -
jolloin mikään ei edistynyt, -
vai pitäisikö koreja käsitellä yksi kerrallaan, -
kuten ydinohjelmaa nyt Iranin tapauksessa.
Tuolloin Britannia, Ranska ja Saksa seurasivat Yhdysvaltoja.
Toisin on nyt Trumpin hokiessa "Amerikka ensin".
Yhdysvallat on yksi monista, joskaan ei tasavertaisista, maista.
Jokaisella on omat etunsa.
Mikään maa ei ole seurannut Trumpin esimerkkiä.
Venäjän puolustusministeri Sergei Šoigu vieraili juuri Israelissa.
Israelin puolustusministeri Lieberman ei maininnut Irania, -
vaikka Israel ja Yhdysvallat yrittävät saada -
Ranskan, Britannian ja Saksan puolelleen Iran-kysymyksessä.
Pitkä vastaus lyhyeen kysymykseenne on siis, -
että USA:lla ei ole vaikutusvaltaa muihin osapuoliin.
Paitsi taloudellista valtaa.
Kaikki muut P5+1-maat, -
eli Venäjä, Kiina, Ranska, Britannia ja Saksa, -
ovat haluttomia kyseenalaistamaan ydinsopimuksen.
Ne ovat jopa julistaneet kamppailevansa sen puolesta -
entistäkin pontevammin.
Miksi Iran harkitsisi sopimusta uudelleen, -
kun sillä on niin suuri kansainvälinen tuki?
Se on jo itsessään suuri saavutus.
Ei Iran yhdessä yössä anna periksi.
Se puolustaa sopimusta ja todistelee kaikille, miten hyvä se on.
Täydellinen epäonnistuminenkin on jo voitto Amerikalle.
Jos vertaamme kylmään sotaan, on muistettava, -
mitä tapahtui, kun Eurooppaan tuotiin Pershing-ohjuksia.
Ensin kaikki vastustivat sitä, mutta kylmä sota voitettiin.
Mailla on monenlaisia intressejä, -
ja ne pettävät toisiaan ja omia äänestäjiäänkin.
Loppujen lopuksi Eurooppakaan ei halua -
islamistista ja ydinaseistettua Irania kaikkialle Lähi-itään, -
kun Euroopassakin on suuri muslimiväestö.
On helppo syyttää sitä yhtä hullua amerikkalaisjohtajaa.
Kysymys kuuluu, onko Trump niin vahva ja viisas, kuin hän itse uskoo.
Pystyykö hän toteuttamaan lupauksensa?
Toistaiseksi hän on tehnyt oikein.
Ratkaisevaa on, onnistuuko hän tavoitteissaan.
Hän ei julistanut vallankumous- kaartia terrorijärjestöksi, -
mutta hän asettaa sille pakotteita.
Se tietysti suututtaa Iranin, -
mutta iranilaiset ovat itsekin vihoissaan vallankumouskaartille, -
joka on kaapannut sen talouselämän.
Miksi kaikki kärsisivät vallankumouskaartin takia?
Maassa ei ole investointeja, vapaata kauppaa, tiedettä, ei mitään.
Ei sellainen kelpaa korkeasti kehittyneelle Iranille.
Tohtori Pardo teki hyvän huomion, -
jota en itse tullut ajatelleeksi.
Vaikka Trump epäonnistuisi, hän on onnistunut tuomaan asian valokeilaan.
Yhdysvallat voi yksinkin varmistaa, että Iran noudattaa velvollisuuksiaan.
Presidentti viittasi siihen puheessaan sanoessaan, -
että Iranin toiminta edistyksellisten sentrifugien asiassa -
ei ole USA:n odotusten mukaista.
Näitä kohtia osoittelemalla -
USA voi painostaa muita osapuolia reagoimaan.
Mitä sentrifugeihin tulee, -
me itsenäiset analyytikot emme tiedä, mitä tapahtuu.
Ydinsopimuksen solmimisen jälkeen IAEA:n raportteja supistettiin -
tietojen luottamuksellisuuden takia.
Siksikö hän puhui niin yksityiskohtaisesti?
Varmaankin, -
koska tiedot ongelmista leviävät vain sellaisten lausuntojen kautta.
Kuten Amir Oren sanoi, hänellä ei ole vaikutusvaltaa.
Edellinen hallinto sai sidottua tämän hallinnon -
tähän huonoon sopimukseen, -
ja Trumpin on vaikea tehdä siihen tarvittavia muutoksia.
Herra Oren, -
yrittävätkö USA:n liittolaiset siirtää keskustelun ydinsopimuksesta -
käytännön haasteisiin, kuten ballistisiin ohjuksiin ja sijaissotiin?
Luultavasti eivät, koska yksimielisyyttä on vaikea saavuttaa.
Ballistisiin ohjuksiin keskittyminen on sitä paitsi itsekeskeistä.
Iranilla on jo keskimatkan ohjuksia, -
jotka kantavat Saudi-Arabiaan ja muihin naapurimaihin.
Ne eivät ilmeisesti huolestuta USA:ta niin paljon.
Se pelkää tietysti niitä ohjuksia, jotka kantavat omaan maahan asti.
Samoin kävi, kun Pohjois-Korean ohjukset kantoivat Guamiin asti.
Trump oli kovin huolissaan Guamista, -
mutta kun hirmumyrsky iski Puerto Ricoon, -
hän ei ollut niin huolissaan.
Ydinsopimukseen kuului tietty monitulkintaisuus.
Juuri siksi osapuolet saatiin hyväksymään se.
Nyt valitetaan sitä, että sen henkeä on rikottu, -
tai että se on monitulkintainen.
Sehän oli tarkoituskin.
On huomattava, -
että IAEA on toistaiseksi vahvistanut Iranin noudattavan ydinsopimusta.
Viime kuun yleiskokouksessa Israelin edustaja Ze'ev Snir -
ei hänkään sanonut Iranin rikkoneen sitä.
Loppujen lopuksi on siis kyse Trumpin vallasta Yhdysvalloissa.
Obamacarenkin hän halusi ensin kumota, -
mutta sitten hän alkoi improvisoida.
Myös Iran-sopimuksen hän halusi ensin kumota, -
mutta nyt hän yrittää korjata sitä.
IAEA eli Kansainvälinen atomienergiajärjestö vahvistaa, -
että Iran noudattaa sopimusta.
Ei "noudata", vaan "on sitoutunut".
Joka tapauksessa IAEA vahvistaa sen edelleen.
Sen johtaja Yukiya Amano kuitenkin sanoi, -
ettei IAEA:lla ole keinoja noudattamisen varmistamiseen.
Se kuulostaa pahalta.
1990-luvun lopulla Richard Butler tuli UNSCOMin kanssa -
tarkastamaan Irakia, joka oli eräänlaista lentokieltoaluetta.
Irak oli hävinnyt vuoden 1991 sodan.
Silti Saddam pystyi tekemään sen, mitä teki.
Se kuitenkin aiheutti seuraavan sodan vuonna 2003.
Iranin pelit voivat nytkin johtaa sotaan.
Oslon sopimuksella ja ydinsopimuksella on paljon yhteistä.
Niissä sovittiin joistakin asioista, -
mutta vaikeimmat ongelmat jätettiin tulevaisuuteen.
Niiden toivottiin lisäävän luottamusta, -
mutta tosiasiassa ne ovat vain ponnahduslautoja -
suurempiin saavutuksiin ja entistäkin pahempaan käytökseen.
USA:n politiikassa on kaava, -
joka on peräisin Irak-työryhmältä vuodelta 2006.
He halusivat luovuttaa Lähi-idän Iranille, -
jotta Iran toimisi taas Lähi-idän poliisina kuten šaahin aikaan.
Se epäonnistui, ja maahan syttyi levottomuuksia.
Vuonna 2011 Obama herätti tuon ajatuksen henkiin.
Hän halusi Iranista vastuullisen Lähi-idän toimijan.
Seurauksena oli Isisin nousu, Syyrian romahdus ja Jemenin sota.
Tärkein haaste on kilpailu iranilaisten yleisestä mielipiteestä.
Amerikkalaiset voivat saada iranilaiset vakuuttumaan siitä, -
että he ovat tehneet kaikkensa -
tehdäkseen Iranista tärkeän kansainvälisen yhteisön jäsenen -
ja keskeisen toimijan Lähi-idässä, -
mutta Iranin hallinto käytti sitä väärin -
ja jatkoi hirttämisiään, sortoaan ja kansanmurhiaan, -
ja nyt se suunnittelee ydinasettakin.
Iranin kulttuurissa on ollut -
ainakin 600-luvun islamilaisen miehityksen jälkeen -
käsitys hyvän ja pahan välisestä taistelusta.
Jos iranilaiset voivat vakuuttua siitä, että heidän hallintonsa on paha, -
se romahtaa.
Mutta jos he pitävät Amerikkaa pahana imperialistina, -
lopputulos on toisenlainen.
Kommentoisin sopimuksen monitulkintaisuutta.
Se on neuvottelujen seurausta.
Sitä olisi pitänyt välttää kuin ruttoa.
Aiemmista neuvotteluista Iranin kanssa oli opittu, -
että Iran hyödyntää monitulkintaisuutta.
Se oli yksi neuvottelujen monista virheistä.
Tuloksena oli tämä ongelmallinen tilanne.
Kysymykseenne viitaten huomautan, -
sopimuksessa on tarkistamista käsittelevä osa T.
Sanoessaan, että Iran on sitoutunut ydinsopimukseen, -
Amano on sanonut myös, -
ettei hänellä ole keinoja toteuttaa osaa T.
Sopimuksen kannattajat jättävät sen tietysti mainitsematta -
ja sanovat Amanon sanoneen, että Iran "noudattaa" sopimusta.
Väite, että ydinsopimus toimii, on heikolla pohjalla.
Yhdysvalloissa käydään kiivasta väittelyä -
ydinsopimuksen kannattajien ja vastustajien välillä.
Ydinsopimuksen kannattajat ovat nyt aika heikoilla.
He ymmärtävät, että Trumpilla on uudenlainen lähestymistapa.
Jos kongressi tukee häntä enemmän kuin odotetaan, -
lainsäädäntökin saattaa muuttua.
Toivottavasti Eurooppa muistaa velvollisuutensa -
ydinaseiden leviämisen vastustamisessa -
ja pitää sitä talousetujaan tärkeämpänä -
ja tekee yhteistyötä Trumpin hallinnon kanssa.
Herra Oren, toisitteko Israelin mukaan kuvioihin?
Onko huono sopimus parempi kuin ei sopimusta ollenkaan?
Sopimus olisi voinut olla parempi, jos oltaisiin neuvoteltu paremmin.
Neuvotteluissa tehtiin paljon virheitä.
Aika ei kuitenkaan ole pysähtynyt.
Tietty mahdollisuuksien ikkuna oli olemassa.
Se olisi voitu tehdä paremmin.
Kuka tässä on paperitiikeri?
Iran vai Yhdysvallat?
USA:n puolustuslaitos kertoo tavallaan nyt Trumpille, -
että Yhdysvallat on paperitiikeri, -
koska sillä ei ole ylläpitovaltaa ensimmäisen iskun jälkeen.
Se on monessa mielessä ontto armeija.
Puhutte siis sotilaallisesta vaihtoehdosta?
USA ei halua lähettää maajoukkoja eikä osallistua valtion rakentamiseen.
Se mistä Eldad puhui, tapahtui Obaman vetäydyttyä Irakista.
Monet Irakin sotaa kannattaneet uuskonservatiivit -
kannattavat nyt kovaa linjaa Irania kohtaan, -
mutta he kannattavat Syyriaan jäämistäkin.
Israelille suurin ongelma on Iranin sijaissodat, -
ei niinkään ydinohjelma, koska se on tauolla, -
eikä myöskään ohjusohjelma, -
koska Iranilla on jo Israeliin kantavia ohjuksia.
Suurimpana haasteena ovat Syyrian ja Libanonin tapahtumat.
Israel viestii Iranille ohjusiskuillaan ja salaisilla operaatioillaan, -
ettei se pääse niin lähelle Israelin rajoja.
Tohtori Pardo?
Sijaissodat ovat tärkeä asia, -
mutta loppujen lopuksi -
todellinen taistelu käydään -
Iranin sisällä.
En usko amerikkalaisten olevan tarpeeksi hienovaraisia.
Iranilaiset olivat siinä joukossa, joilta kiellettiin pääsy USA:han.
Aina kun USA:ssa on ollut -
demokraattinen ja maltillinen presidentti, -
Iran on ollut vaikeuksissa, šaahin syrjäyttämisestä lähtien.
Kun taas iranilaiset näkevät pahan amerikkalaisen kolkuttavan ovellaan, -
maahan tulee hätätila, -
joka tekee iranilaisista lojaaleja.
Iran-Contra-skandaali tapahtui kuitenkin Reaganin aikaan.
Niin, mutta tämä tapahtui kulissien takana.
Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten, myös Israelin, -
kannattaisi puhua suoraan iranilaisille, -
myös osalle hallintoa, -
islamin, Iranin ja Lähi-idän tulevaisuudesta, -
eikä vain toistaa valtapolitiikkaansa.
Pidin Trumpin puheen tunteellisesta puolesta.
"Sanotte: 'Kuolema Amerikalle'. Se on loukkaavaa!"
Se on tärkeää, koska kyse on ihmisistä.
Ohjelma on lopuillaan. Saatte vielä sanoa loppukommenttinne.
Sanotte siis, -
että Iranin sisältä tuleva vallanvaihto on paras ratkaisu.
Kukaan ei toki halua vaihtaa Iranin hallintoa väkisin.
Ydinohjelmalla on aina kontekstinsa, -
ja jos konteksti muuttuu, tilanne on aivan toinen.
Mielipidekyselyjen mukaan iranilaiset eivät kannata vallankumousta.
Vuonna 2011 kyse ei ollut vallankumouksesta vaan protestista.
He haluavat vähittäisiä uudistuksia sisältä käsin.
Nämä USA:n pienet askeleet voivat herättää Iranissa -
lisää sisäistä keskustelua.
Iranin ulkoministeri Muhammad Javad Zarif kirjoitti artikkelissaan -
Iranin 3000-vuotisesta perinnöstä mainitsematta islamia -
ja sanoen, ettei se halua tehdä itsemurhaa.
Tässä kaikki tänään. Kiitos tohtori Pardo, herra Oren ja tohtori Landau!
Kiitos myös katsojille, näkemiin tiistaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta