Tere tulemast Jeruusalemma stuudiosse!
USA president Donald Trump
peab 15. oktoobril otsustama, kas Iraan täidab tuumalepingut
ja kas see teenib USA julgeolekuhuve.
Iraani tuumaprogrammi kärpiva lepingu tulevik
on kahtluse all.
Sellest vestlevad dr Eldad Pardo,
Impact SE teadusjuht
ja Heebrea Ülikooli Iraani lektor,
TV7 analüütik Amir Oren
ja dr Emily Landau Riikliku Julgeoleku Uurimisinstituudist.
Hr Oren, valgustage veidi seda sündmusteahelat.
Iraan ja kuus suurriiki
sõlmisid tuumalepingu (JCPOA)
peaaegu 27 kuu eest.
Selle aja vältel on toimunud mitmeid pöördeid,
millest olulisim on Donald Trumpi valimisvõit.
Ta pole sidunud end Obama välispoliitikasuunaga,
mis käib ka Iraani kohta.
Ees ootab oluline tähtaeg,
kui Trump võib otsustada, et USA taganeb tuumalepingust.
Kongressi juhiste järgi peab ta teatama,
kas ta kinnitab lepingut või mitte.
See ei tähenda siiski tingimata tuumalepingu kokkuvarisemist.
Lepingus on ka teisi pooli
ja seda mõjutavad ka Iraani poliitika ja reaktsioonid.
Ees ootab tähtis verstapost, kuid tee ei lõpe veel sellega.
Dr Pardo,
Trump sai valimistel volitused Iraani teemaga tegelemiseks.
Nagu hr Oren ütles,
ei tunne Trump kohustust järgida Obama suunda.
Ameeriklased hääletasid isegi selle muutmise poolt.
Trump on siiski juba kaks korda lepingu läbi vaadanud.
Ta kuulutas, et Iraan täidab lepingut
ja see kehtis edasi.
Nüüd läheneb taas tähtaeg
ja seekord spekuleeritakse, et enam ta kinnitust ei anna
ning jätab asja Kongressi otsustada.
Miks just praegu?
Trumpi väitel sai Iraan
lepingus paremad tingimused.
Ta tahab lepingu paremaks teha.
Trump kasutab ära mõtet, millega nõustub ka Iraan.
Iraan sai hea lepingu, nii et tahab seda säilitada.
See muudab Iraani haavatavaks, kuna ta kaotab, kui midagi muutub.
Iraanlased püüdsid osavalt tegutseda.
Pikamaa tuumaraketid, terrorism,
hegemoonia Lähis-Idas ja sekkumine teiste asjadesse
jäeti lepingust välja.
Kõik need küsimused on endiselt lahtised,
nii et Iraan on avatud surveavaldustele.
Iraan on hetkel väga haavatav.
Kurdide referendum ajas Iraani peaaegu paanikasse.
Iraanis pole eriti palju kurde, nii et millest paanika?
Iraanil on siseprobleeme. Ta on impeerium ka ilma Lähis-Idata.
Ülemjuht on haige ja vana.
Riigis on palju rahulolematust.
Suured ootused pole veel realiseerinud.
Iraan tahab säilitada lepingu, et kuidagi edasi liikuda.
Trumpi valitsus on juba kaks korda kuulutanud,
et vähemalt formaalselt Iraan täidab lepingut.
Mis on muutunud?
Huvitav küll, aga lepingut pole kunagi allkirjastatud.
See oli tahtlik.
Iraan nõudis,
et kõik pidi olema vabatahtlik.
Lepingu kinnitamine on olnud USA seaduste nõue.
Selle mõte oli hea.
Selle järgi peab USA valitsus iga 90 päeva tagant kontrollima,
kas Iraan järgib tuumalepingut ja sellega seotud leppeid,
sh Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2231.
Siis tuli võimule Trump.
Tal on tuumalepingu suhtes erinev nägemus,
minu meelest õigustatult,
sest see on problemaatiline ja väga vigane.
Kuigi Trumpi valitsus on mitmes mõttes problemaatiline,
on neil Iraani lepingu osas õigus.
On alustatud Iraani-poliitika revideerimist, kuid see võtab kuid.
Vahepeal on tulnud siiski kinnitada Iraani tuumalepingut,
kuigi alles analüüsitakse, mida lepinguga üldse teha.
Seepärast on kaks korda kuulutatud, et Iraan järgib lepingut,
kuigi Iraan on süüdi väikestes rikkumistes.
Obama valitsus nimetas neid "tehnilisteks pisiasjadeks",
kuid need on väiksemad rikkumised.
Pole selge,
kas Iraan tohib pritsida gaasi kaasaegsesse IR6-tsentrifuugi.
On kahetsusväärne ja üllatav,
et leping andis Iraanile konfidentsiaalsuse,
kuigi Iraan on tuumarelvade levikut piirava konventsiooni rikkuja.
Ta poleks pidanud seda saama.
Konfidentsiaalsuse tõttu jääb osa asju valguse ette toomata.
IAEA raportid on puudulikud.
Neis pole infot, mis raporteis varem oli.
Võib eksisteerida probleeme, millest me ei tea midagi.
Iraanile on tehtud erandlikke mööndusi.
Iraan ei ole täiuslik.
Tõsiseid rikkumisi pole siiski olnud,
mis pole üllatav, kuna leping on Iraanile soodus.
Nüüd jõuab Trumpi valitsus oma Iraani analüüsiga lõpule.
Sellest teatamine võidakse ajastada
lepingu kinnitamise järgmisse tähtaega.
Hinnangu lõpptulemuse valguses on kinnitamine kahtluse all.
Lepingu kinnitamine ei tähenda siiski ainult seda,
et IAEA väitel Iraan järgib lepingut.
Leping määras kontrolltöögrupi, mis ei allu IAEA-le.
Lepingu järgimise määratlemine on selle vastutusel.
Sellest ei tea me midagi, kuna arutelud on konfidentsiaalsed.
Asi on seega keerukam, kui meedias näha on.
Kindlasti.
USA suursaadik ÜROs Nikki Haley
ütles Washingtoni järlevalvegrupile,
et isegi kui tuumalepingus on puudusi, on sellest raske loobuda,
kuna teatud lepingu osad
on USA ja rahvusvahelise üldsuse huvides.
Rääkige sellest veidi, hr Oren.
Sporditerminoloogia pole ehk antud hetkel sobiv,
kuid IAEA on otsekui vahekohtunik,
ja ei oma mingit tähtsust, mida Iraan, USA või Saksamaa ütlevad.
- Mitte kõigis asjades.
Aga selles, kuhu maailma avalikkus vastuseid ootab.
IAEA pole läbipaistev ja piirid on ebaselged
ning see on tahtlik.
Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri IAEA juht Y. Amano ütles,
et isegi kui Iraan järgib tuumalepingut,
pole ta lasknud IAEAd ligi paljudele objektidele.
Nii oli ka Iraagis Butleri ja Blixi järelvalve ajal.
Aga kas see ei tekita kahtlusi?
Muidugi, kuid asi on poliitiline.
Asi pole selles,
et põhitõeks on see, kas Iraan järgib tuumalepingut või ei.
Asi on poliitilises kattes, mida tahavad need riigid,
kes tahavad säilitada tuumalepingut.
Ja see on IAEA raport. Kuni IAEA ei kuuluta avalikult,
et Iraan on lepingut rikkunud,
Saksamaa, Prantsusmaa, Venemaa ja Hiina juhid
ei aita Trumpil lepingut hüljata.
Hiljuti rääkis Saksamaa kaitseminister taas lepingu kasudest.
Isegi kui Trump lepingut ei pikenda,
ei pruugi ta siiski sanktsioone uuesti kehtestada.
Kui ta taastab endised sanktsioonid,
mitte uusi näiteks Revolutsioonikaarti vastu,
võiks Iraan öelda, et USA on lepingut rikkunud.
Iraanile on tähtis näidata, et süüdi on keegi teine.
Dr Pardo,
rahad, millest lepinguga seoses räägitakse,
on Iraani varad, mis on külmutatud,
mitte mingid uued vahendid.
Kuidas saab Iraan pidada neid piisavaks motiiviks
lepingu pikendamisele?
Leping ju piirab tema tuumavalmiduse arendamist.
Iraanil on majandusraskusi.
Enamik inspektoreid peab probleemiks seda,
et valitsuse sisemist ehitust on raske muuta.
Mõningaid muutusi tehti ja raha voolab,
nii et Iraan saab hingata.
Iraan on siiski suurte võimaluste ja väljakutsete maa.
Ta peab saama edasi liikuda.
See annab USA-le mõjuhoobasid.
Tähtis faktor on seegi,
et ebakindel on Iraani investeeritud rahade tulevik.
Andekaid inimesi muudkui lahkub riigist.
Teadus, tööstus ja keskkond kannatavad.
Kui USA võtab karmi hoiaku,
pole IAEAd isegi vaja,
sest survet tuleb piisavalt juba pangandussüsteemist ja mujalt.
Ohus on Iraani sisepoliitiline olukord.
Dr Landau,
USA on otsustanud avaldada Iraanile survet kohustuste täitmiseks
mitte ainult tuumalepingu, vaid kogu tema poliitika osas.
Välisminister Rex Tillerson on korduvalt rääkinud,
et USA hindab ümber kogu Iraani teema,
mitte üksnes tuumalepingu.
Kas USA viib oma otsused ellu,
isegi kui Saksamaa, Prantsusmaa ja teised
võitlevad tuumalepingu säilitamise nimel?
Kas USA jääb surve all kindlaks?
USA saab palju ka üksi ära teha.
Kahjuks muretsevad Euroopa riigid
rohkem oma äritegevuse pärast Iraaniga kui tuumarelvade pärast.
Euroopa ja Mogherini on pettumus tuumarelvade leviku piiramise osas.
Tuumaleping oli eurooplastele vaid uks,
kust Iraaniga kaubandussuhetesse tormata.
Nende hoiak on küüniline.
Asi polnud üldse tuumarelvades.
Tuumaleping on väga vigane. See on vaieldamatu fakt.
See oli seda algusest peale.
Fakt, et Iraan seda järgib, näitab, kui soodne see Iraanile on.
Seda ei tohiks kordaminekuks pidada.
See pole takistanud Iraanil tuumarelvi saamast.
See võib isegi edendada Iraani eesmärke.
Iraanile on antud aega Lähis-Idas jõudu koguda
ning arendada oma majandust ja tuumainfrastruktuuri.
Iraan tohib näiteks arendada kaasaegseid tsentrifuuge!
Miks talle see õigus anti?
Iraan saab järgmised 8-10 aastat jõudu koguda.
Kui tuumaleping lõpeb,
on Iraanil paremad valmidused kiiremaks pommivalmistamiseks.
Iraan järgib lepingut seepärast, et see teenib tema huve.
Tillerson tegi 19.04 tähtsa avalduse.
See on ainus vihje selle kohta, kuhu Iraani analüüsimises on jõutud.
Ta ütles,
et Iraani tuumaprogrammi ei lahutata enam Iraani ülejäänud käitumisest,
nagu tegi Obama valitsus.
Kui tuumaleping oleks töötanud ja Iraani suund strateegiliselt muutunud,
oleks olnud hea mõte esmalt vaid ühele probleemile keskenduda.
Seda lihtsalt ei tehtud õigesti.
Nüüd käsitletakse tuumaprogrammi ja teisi asju ühe tervikuna.
Iraani-poliitika peab hõlmama kõike.
See tähendab surveavaldamist ja vajadusel sanktsioone.
Iraanile tuleb selgeks teha, et USA pole olukorraga rahul.
Olete kõik maininud, et Iraan on lepinguga rahul.
Kui suur mõju on lepinguga kaasnevatel majanduskasudel,
kuigi need pole veel täies ulatuses realiseerunud?
Kas arvate, et lepingu laiendamine teistele aladele
Lääne julgeolekuhuve arvestades
meelitab Lääne praegusest lepingust loobuma?
Või lükkab Iraan selle ettepaneku tagasi?
Kõik pooled on muutunud
pärast 2015. a juulit.
Prantsusmaa sai presidendiks Macroni
ja Saksamaal võitis uuesti Merkel, kuid keerukama enamusega.
Ja vahepeal toimus Brexit.
Iraanis heidab Rouhani üsna avalikult väljakutse Khameneile,
kes on küll endiselt ülemjuht.
Rouhani on esitanud väljakutse ka Revolutsioonikaartile.
Naftamüük kasvatas majandust vaid 2016. a.
Iraan vajab uut motivatsiooni.
Seepärast toetab osa iraanlasi mõõdukamaks muutumist.
Kui Süüria olukord näiteks järgmisel aastal stabiliseerub,
satuvad Iraan ja Venemaa ilmselt kokkupõrkekursile.
On raske ennustada,
kui tugev Iraan paari aasta pärast on.
Teised tegijad, sh Iisrael, võivad Iraani lepingut ära kasutada,
isegi kui see puudulik on.
Täiuslik leping poleks läbi läinud.
Iisrael ja Saudi-Araabia olid tuumalepingu vastu.
Nad rääkisid ÜRO Peaassambleel tuumalepingu vigadest
ja Iraani agressiivse suuna jätkumisest Lähis-Idas.
Dr Pardo,
kas nood Iraani peavaenlased jätkavad oma pürgimusi
tuumalepingu lammutamiseks?
Nad püüavad lisada survet
Iraani regionaalpoliitika
ja lepingu muutmiseks.
Iraan on tohutu oht eriti Saudi Araabiale.
Iraan on viimastel aastatel
araabiamaailmas suurt kahju tekitanud.
Ta on paljuski vastutav ISISe tõusus,
Süüria massimõrvas ja teistes probleemides.
On muidugi ka teisi faktoreid. Me ei usu konspiratsiooniteooriaid.
USA võitis sõja Iraagis, kuid keegi ei mäleta seda.
Kaheksa aastat pärast sõda Iraak ühines.
See oli demokraatlik ja naftaeksportöörist toimiv riik.
Siis otsustas Obama oma koha Iraanile loovutada.
Iraan lõhkus terve riigi ära!
Seejärel tuli ISIS. Ja vaadake Süüriat!
Süüria meeleavaldused olid rahumeelsed.
Ka Jeemen oli varem musternäidis hõimudevahelisest dialoogist.
Siis hakkas Iraan houthidele relvi saatma.
Iraan on ohuks ja kahjuks nii iseendale kui oma naabreile.
Ma ei usu, et Obama oleks seda otsustanud,
vaid see oli tema välispoliitika tagajärg.
Kuidas mõjutab Iraani tegevus
USA rahvusvahelist kampaaniat
Iraanile uute sanktsioonide kehtestamiseks?
Minu analüüsi järgi ei peaks USA
nii hilises järgus lepingust loobuma.
Sellest poleks kasu.
Kõik süüdistaksid Trumpi valitsust vaid lepingu lammutamises.
Soovitaksin jätta väikesed piirangud, mis lepingus on,
ja muuta kõik ülejäänu.
USA peab taastama oma heidutusjõu Iraani suhtes.
See murenes Obama ajastu lõpul pärast tuumalepingu esitlemist.
Obama kartis nii väga,
et Iraan loobub surve tõttu lepingust
ega julgenud midagi teha.
Iraan õppis, et sai teha ükskõik mida,
kuna Obama valitsus kartis lepingu pärast.
Obama valitsus oleks pidanud oskama järeldada,
et Iraan poleks lepingust loobunud.
Iraanil õnnestus see siiski teistmoodi arvama panna.
Nüüd tuleb see korrigeerida.
Trumpi valitsus on seda protsessi juba alustanud.
Vaja on heidutust ja survet.
Nüüd kardetakse, et Euroopa, Venemaa ja Hiina ei tule kaasa,
kuid USA on oluline tegija Iraani kõnelustelauda toomisel.
Majandussanktsioonid töötavad ja USA-l on palju mõjujõudu.
Ühed USA valitsusametnikud ütlesid,
et lähitulevikus kuulutab Trump tõenäoliselt,
et Iraan ei täida tuumalepingut.
Siis hääletaks Kongress tuumalepingu jätkamise suhtes.
Kui nii läheks,
kas tuumaleping saaks Kongressi enamuse toe
või suudavad Kongressis enamuses olevad vabariiklased
lepingu lammutada?
Ükski presidendi algatustest pole Kongressis läbi läinud
peale Gorsuchi määramise ülemkohtu kohtunikuks.
Põhjuseks on eelkõige vabariiklaste sisemised lõhed,
millest osa johtub ideoloogilistest ja osa isikikest põhjustest.
Kongressis on Iisraelil mõjuvõimu.
Mainisite, et Iisrael ja Saudi Araabia on tuumalepingu vastu.
Ka Saudi Araabial on palju mõjuvõimu.
Mohammed bin Salmanist saab ilmselt riigi tulevane juht.
Praegune kaitseminister.
Ta on kroonprints ja juhib praegu kaitseaparaati.
Kui ta otsustab Iraani-ohu tõttu hakata tuumarelva arendama,
satub president Trump raskesse olukorda.
Netanyahu ütles, et leping tuleb kas parandada või hüljata,
kuid on ka kolmas alternatiiv.
Osa lepingust võidakse säilitada,
hoides samas vaos käepikendusssõdu ja raketiprogrammi.
Iisraelil on aga mõjuvõimu Kongressis, mis saab midagi ära teha.
Kas usute, et Kongress tühistab lepingu?
Ei, vaid kuulutab, et Iraan ei järgi selle vaimu
ning teeb kõik võimaliku väljaspool lepingut.
Saateaeg on otsakorral. Palun lõpukommentaare.
See on kestnud juba mitu aastat.
Kui USA annab selge sõnumi, pole sanktsioone vaja.
See on otsekui võitluskunst - otsustavaks on kavatsus.
Iraan liigub tuumavõimekuse poole,
täpselt nagu enne tuumalepingutki.
Selle arusaamise põhjale tuleb ehitada poliitika.
Trump usub ilmselt Al Capone põhimõttesse:
"Naeratusega jõuab kaugele, kuid naeratuse ja relvaga kaugemale."
See on tänaseks kõik.
Aitäh, dr Pardo, hr Oren ja dr Landau!
Aitäh vaatajaile! Järgmise korrani!
Nägid äsja Jeruusalemma Stuudiot.
TV7 Jeruusalemma tööd saab toetada helistades Eesti annetustelefonil
900 1777 (kõne hind 7 euri) või ekraanilolevate kanalite kaudu.
Annetada saab ka PayPali kaudu.
Jeruusalemma Stuudio valmib tänu sinu annetusele.
Tõlge: Monika Jaaguri