Tere tulemast Jeruusalemma stuudiosse!
See nädal kogunes New Yorgis
ÜRO Peaassamblee 72. istung.
Maailma juhid saabuvad ühisarutelule 19. septembril.
Tänavuseks teemaks on pürgimus rahu,
inimväärika elu ja jätkusuutliku arengu poole.
Kuid nagu varemgi,
keskenduvad juhid globaalse terrorismi ohule
ja teistele vahetutele väljakutsetele.
Sellest vestlevad
Lähis-Ida analüütik Etgar Levkovits,
TV7 analüütik Amir Oren
ja dr Hilly Modrick Even Chen Õiguse ja Teaduse Akadeemiast.
Hr Oren, milline on Iisraeli seis ÜRO Peaassambleel?
Kõigi rahvaste vahel on muidugi konflikte ja tülisid
mingil määral.
Iisrael peaks tähistama seda,
et on möödunud 70 aastat ÜRO resolutsioonist 181
29. novembril 1947 tehtud maa jagamise otsuse kohta.
Selle asemel on Iisraelil ÜROs mitmeid tülisid.
Iisraeli positsioonil ÜROs on kaks mõõdet.
Üks neist on Iisraeli positsioon oma regionaalses grupis.
Iisrael kuulub gruppi "Lääne-Euroopa ja teised."
Iisrael kandideerib esimest korda
Julgeolekunõukogu liikmeks 2019. a.
Teine mõõde on eri regioonide suhtumine Iisraeli.
Need on Aafrika, Aasia ja Vaikne ookean, Ladina-Ameerika,
Ida-Euroopa ja Lääne-Euroopa.
Hr Levkovits, see aasta on olnud maailmale väljakutseterikas.
See hõlmab jätkuvat Süüria sõda,
otsustavat võitlust ISISe ja islamiterrorismi vastu
ning Põhja-Korea ohtu.
Iisraeli peaminister Netanyahu räägib järgmine nädal
Iisraeli rahvusvahelisest positsioonist ja julgeolekumuredest.
Iisrael pole hetkel rahvusvahelise tähelepanu keskmes.
Kuidas ta oma hääle kuuldavale toob?
Olukord on eriline.
Iisrael pole hetkel uudistes põhiteemaks.
Olukord Iisraelis ja palestiina aladel
on viimaste aastatega võrreldes rahulik olnud.
Samal ajal on muutunud
Iisraeli partnerlussuhted oma araabiamaadest naabritega.
Peaminister Netanyahu ütleb ilmselt taas,
et Iisraeli suhted araabiamaadega on paremad kui iial varem.
Lähis-Itta on moodustunud ühisrinne nii šiitlikust Iraanist
kui sunniitlikust džihadismist, mida esindab ISIS, Iisraeli vastu.
Kuigi Iisraelis on suhteliselt rahulik,
on Lähis-Idas vaikselt toimunud ka nö tektooniline muutus -
Pärsia lahe maad ja mõõdukad araabiamaad
on salajases liidus Iisraeliga.
Dr Modrick Even Chen,
kas tänavusel Peaassamblee istungil on mingit erilist tähendust?
Iisraeli staatus ÜROs on muutunud.
Seegi võib istungit mõjutada.
Iisraeli esindaja Danny Danon juhib nüüd õiguskomisjoni
ehk peaassamblee kuuendat komisjoni.
See räägib Iisraeli strateegia muutumisest.
Ta ei pea ÜROd enam takistuseks,
vaid püüab muuta seda seestpoolt.
Sama püüab ka Netanyahu oma ÜRO kõnega.
Ta ei karda Iisraeli plaane esitleda.
Hr Oren,
varasematel aastatel pole Iisrael ÜROs väga teretulnud olnud.
Kuigi USA on Iisraeli võtmeliitlane,
polnud president Obama Iisraeli ja Netanyahu sõber.
Tema viis tegeleda Iisraeli väljakutsetega
oli vastuolus Iisraeli välispoliitilise suunaga.
Nüüd on Netanyahu ÜRO Peaassambleel teretulnum.
Ta kõneleb seal järgmine nädal.
Obama aegne USA on nüüd kriitilise pilgu all,
kui riigi välissuhetes
on pöördutud vasaktsentristlikust parem-tsentristlikku suunda.
Minu meelest on vale öelda, et Obama polnud Iisraeli sõber.
Talle lihtsalt ei meeldinud Netanyahu poliitika.
Mõlemad astusid ametisse 2009. a algul.
Obama suund sobis paremini sellele suurele Iisraeli vähemusele,
kes ei hääletanud Netanyahu poolt.
On muidugi tõsi,
et Trumpi valitsus toetab Netanyahut palju selgemalt.
USA suursaadik ÜROs Nikki Haley kaitseb Trumpi välispoliitikat nii,
et välisminister Tillerson jääb tema varju.
Ta kasutab efektiivselt ära ÜRO võimalusi
kooskõlas Iisraeli poliitikaga.
ÜROs avaldavad mõju siiski ka paljud teised faktorid
peale Iisraeli-USA omavaheliste suhete.
ÜROs tuleb leida tasakaal mitmete partnerlussuhete vahel.
Kui Peaassamblees tahetakse parlamentaarset enamust,
kellel pole veto õigust,
või resolutsiooni läbiminekut Julgeolekunõukogus,
on liikmesriikide seas ikkagi vaja lobby-tööd teha.
Esmakordselt näeme inimest nagu Haley,
kes otsekoheselt Iisraeli kaitseks sõna võtab
ja ei kõhkle kritiseerida ÜRO topeltmoraali.
See on pretsedenditu.
Ta on kritiseerinud karmilt ÜRO organeid
nii New Yorgis kui Genfis.
Ta ütles, et selline ebaõiglus ei saa jätkuda.
Mingisugune muutus tuleb tänu Nikki Haley survele.
Tal on selja taga suur toetus.
Sama tegid Jeane Kirkpatrick Reagani ajal
ja John Bolton Bush juuniori ajal,
kuid Haley on valjuhäälsem.
Trump on juhendanud teda esinema kartmata poliitilist ebakorrektsust.
Kas olete nõus?
Olen.
Iisraelil tasub ÜROs aktiviseeruda,
eriti inimõigusorganeis, mida praegu kritiseeritakse.
Inimõiguste Nõukogu on poliitiline instants.
USA esindaja Nikki Haley on seda karmilt kritiseerinud.
Selle asemel teistes inimõigusorganeis,
nagu inimõiguste alaseid lepinguid jälgivais organeis,
tegutseb aktiivselt Iisraeli eksperte,
ja seda tuleb jätkata.
Hr Oren, mainisite, et Iisrael kandideerib Julgeolekunõukokku.
Sama taotlevad ka Saksamaa ja Belgia.
Liikmestaatus jõustuks 2019. a.
Kui tähtis on see Peaassamblee istung Iisraelile,
kui maailma juhid kogunevad ÜRO New Yorgi peakorterisse?
Kas see on Iisraeli pürgimustele strateegilise tähtsusega?
Sellel on sümboolne tähendus.
Sümbolismil on välissuhetes suur mõju.
Maailm jälgib telerist delegaatide kõnesid.
Näib tõepoolest,
et Iisrael on oma isolatsioonist väljumas.
Samas, isegi kui 15 liikme seast
rohkem kui üheksa toetaksid resolutsiooni,
võib üks viiest alalisest liikmest selle oma veto-õigusega blokeerida.
Iisrael oleks vaid üks viieteistkümnest.
Ometi poleks see tähtsusetu.
Iisraeli staatus paraneks
vastukaaluks palestiinlaste parandatud staatusele.
Palestiinlased said vaatlejariigi staatuse
ja üha rohkem riike tahab nende positsiooni veelgi parandada.
Oleks mõistlik, kui Iisrael saaks selle roteeruva 2-aastase liikmestaatuse.
Dr Modrick Even Chen,
kuidas Julgeolekunõukogu liikmelisus Iisraelile kasuks tuleks?
See annaks Iisraelile märkimisväärset lisaväärtust.
Julgeolekunõukogul on oluline roll
rahvusvahelise seadusandluse loomisel.
Nõukogu liikmestaatus annaks Iisraelile võimaluse
rahvusvahelist õigust luua.
See omaks Iisraelile suurt tähtsust ka sümboolsel tasandil.
See parandaks Iisraeli rahvusvahelist positsiooni üldiselt.
Iisrael tahab tuleval aastal oma uut külge näidata.
Julgeolekunõukogu liikmelisus on kauge unistus.
Kui tõenäoline see üldse on?
Hea küsimus.
Kuna Iisraeli ja palestiinlaste konflikt pole hetkel keskne,
on Iisraelil võimalus esitleda teisi teemasid,
nagu humanitaartööd süürlaste heaks.
See on Iisraeli jaoks uus võimalus,
kuid ÜROs on muidugi raske töötada juba selle ulatuse tõttu.
Regioonide seas käib oma sisemine kandidaatide mäng.
Näiteks Argentiina ja Brasiilia kandideerivad alati
mõni aasta pärast eelmist liikmestaatust.
Kui Iisrael suudab meelitada Belgia ja Saksamaa taanduma
ja Iisraeli kandidatuuri toetama, oleks võit kindel.
Iisrael peaks saama sel juhul suurt toetust Euroopa regioonist.
Selleks peaks Iisrael muutma oma poliitikat
kahepoolsel ja mitmepoolsel tasandil.
Peaassamblee pakub juhtidele võimalusi üksteisega kohtuda.
Netanyahu on juba öelnud, et kohtub president Trumpiga.
Kas Iisrael püüab ajada oma asja ka kulisside taga,
näiteks kohtudes peasekretär Antonio Guterresiga
oma positsioonide parandamiseks ÜRO organeis?
Kindlasti.
Peaassambleed ei tasu alahinnata,
kuigi selle otsused pole siduvad.
Sel on maailmas mõjuvõimu, näiteks rahvusvahelise õiguse alal.
Vahel kaasatakse selle otsused rahvusvahelisse õigusse.
Peaassambleel on seega suur õiguslik tähendus.
Hr Levkovits, mainisite Iisraeli paranenud suhteid sunniitlike riikide,
eriti Saudi Araabia ja selle liitlastega.
Kas on oodata uusi kohtumisi
ühisrinde moodustamiseks Lähis-Ida ohtude vastu?
Kindlasti on,
kuid tõenäoliselt suletud uste taga.
Eelmine nädalgi raporteeriti,
et Saudi tippametnik kohtus siin Iisraeli ametnikega,
kuid seda ei kinnitatud ega eitatud.
On siiski ilmselge,
et kõigil mõlgub meeles Iraani-oht
ning selle osalus paljudes sõdades ja konfliktides,
ning samas sunniitliku radikalismi oht.
See ühendab Iisraeli mitte üksnes nende maadega,
kellega meil on rahuleping ehk Egiptuse ja Jordaaniaga,
vaid ka Pärisa lahe maadega.
Iraan on tähtsaim ühendav faktor.
Täpselt.
Lisaksin veel, et ÜRO juhendab IAEAd,
Rahvusvahelist Aatomienergiaagentuuri,
Iraani tuumalepingu jõustamisel.
kui tahetakse korraldada salakohtumisi, millest Etgar rääkis,
ei tehta seda New Yorgis korraldajate järelvalve all,
sest asi on USA julgeolekus.
Kui seal peetakse salakohtumisi, siis tahetaksegi nende avalikustamist.
Tavaliselt kaks nädalat pärast peaassambleed
raporteerib mõni leht või telekanal ekslusiivõigusega
kohtumisest mõne Pärsia lahe tippametnikuga.
Dr Modrick Even Chen,
mida peaministri tänavune kõne sisaldab?
Ta räägib teemadest, mida oleme juba maininud.
Ta ei jäta mainimata Iraani-ohtu.
Ta viitab kindlasti Süüria olukorrale
ja USA-Venemaa koostöö vajalikkusele.
See on Iisraelile tähtis.
Hr Levkovits?
Põhja-Korea ohu tõttu
püüab Netanyahu ehk Iraani ja Põhja-Koread omavahel seostada.
Meenutaksin taas, et erinevalt varasematest aastatest,
kui on nähtud igasugu trikke,
keskendutakse tänavu rahvusvahelisele ohule.
See puudutab kogu maailma.
Peaminister Netanyahu on viimasel ajal palju rääkinud,
et seal, kust ISIS lahkub, tuleb asemele Iraan.
Kuulsime raportit rünnaku kohta Süürias.
Süüria peab autoriks muidugi Iisraeli.
Samal päeval kümme aastat tagasi
ründas Iisrael Süürias Põhja-Korea ehitatud tuumareaktorit.
Põhja-Korea ja Iraan haldasid seda Süüria valitsuse heaks.
Kas Netanyahu keskendub Iisraeli julgeolekuohtudele,
kui Iraan täidab Süürias džihadistide ja ISISe jäetud vaakumit?
Tahaks mõelda, et Iisrael tähistas saluudiga
oma 10 aasta tagust rünnakut
Põhja-Korea reaktorile Süürias
oma 5. septembri rünnakuga uurimiskeskusele.
Netanyahu esines see nädal
ilmselt oma New Yorgi kõne harjutamiseks
Ladina-Ameerika publiku ees.
Sellest võime järeldada, et ta keskendub tõesti Iraanile.
Ta ütleb, et tuumaleping pole muutnud Iraani käitumist mõõdukamaks,
nagu Obama valitsus lootis,
et Iraan on suurem oht kui ISIS iial olnud on
ja maailm peab selle vastu ühinema.
Netanyahu kõnel on teinegi aspekt.
Ta räägib kodupublikule, nagu kõik maailma juhid ÜROs.
Netanyahu peab näitama Iisraeli valijatele,
et Iisraeli välissuhted on tema ametiajal paranenud.
Ta külastas äsja Ladina-Ameerikat
esimese Iisraeli peaministrina.
Ta on külastanud ka Aafrikat.
Aafrika-Iisraeli tippkohtumine jäeti küll ära
Togo sisepoliitilistel põhjustel.
Olen nõus.
Netanyahu otsib sidemeid kogu maailmast, ka Aafrikast.
India peaministri visiit Iisraeli oli samuti väga edukas.
Ta läheneb isegi Hiinale ja Venemaale.
Ta vihjab, et kogub rahvusvahelist koalitsiooni
radikaalse islami ohu vastu,
ISISe vägede ja džihadistmi vastu.
Ta teab, et see on maailma ja eriti Euroopa suurim mureteema.
Ta võib märkida,
et see ei ohusta üksnes Iisraeli, vaid kogu maailma.
Kuigi Netanyahu ütleb tavaliselt,
et rahvusvahelist osalust
pole rahukõnelustel vaja,
viitavad tema sõnad nüüd vastupidisele.
Rahvusvahelised suhted on tähtsad Iisraeli tuleviku ja huvide seisukohast.
Alati tuleb arvestada konflikti puhkemise võimalusega
Iisraeli ja Hamasi või Iisraeli ja Hezbollah' vahel.
Selles kontekstis saab tsiviilelanikke tingimata surma ja haavata
ning regiooni infrastuktuur kahjustada.
Iisrael taotleb eelkõige legimiteeti, öeldes,
et need pole sihtmärgid,
kuid see on vältimatu,
kui Hamasi või Hezbollah' väed tegutsevad elurajoonidest.
Hr Levkovits, räägitakse peatsest sõjast.
Põhja-Iisraeli piiridel käib liikumine,
nagu ka lõunas Gaza piiril
ja neil Siinai poolsaare aladel,
kus tegutseb ISISe Siinai haru.
Viimane on korduvalt lubanud Iisraeli rünnata.
Kas Iisrael taotleb nüüd rahvusvahelist legimiteeti,
mitte üksnes peaassambleel, vaid ka kulisside taga?
Jah. Ja ta püüab esitleda Iisraeli kohatud ohtu
radikaalse islami ja tuuma-Iraani rahvusvahelise ohuna.
Need ohustavad kogu Lähis-Ida ja kogu maailma.
Iraan leiab siiski palju kõlapinda
Moskvas ja Pekingis,
ja need ei luba Iisraeli tegevust Iraani vastu.
See on tõsi.
Netanyahu kohtus siiski Putiniga Moskvas ja Musta mere ääres,
et koordineerida kulisside taga ja tõmmata oma punased piirid,
kuid mitte avalikult, nagu tegi president Obama.
Ta teeb selgeks, mida Iisrael saab lubada ja mida mitte.
Eelmise nädala rünnak räägib sellest, mida Iisrael ei saa lubada.
Ma ei tea, kui kaugele Iisrael aktsepteerib rahvusvahelist sekkumist.
Varem on olnud olukordi,
kus Iisrael keeldus koostööst ÜROga.
See juhtus näiteks
rahvusvahelise kohtu avaldusega turvatara suhtes
ja hiljem operatsiooni Cast Led tõlgendamisel.
Hiljem esitles Iisrael oma põhjused, kuid seda oli liiga vähe liiga hilja.
Hr Oren, saateaeg on otsakorral. Palun teie lõppsõna.
Olulisim muutus Iisraeli rahvusvahelises positsioonis
pole mingi üksikjuhtum,
vaid see, et Iisraeli kohalolu arvestatava liikmena
on saanud normaalseks ja rutiinseks.
See polnud nii 60, 40 või 30 aasta eest.
Lähis-Idas tuleb oodata ootamatut.
Tulevikku on raske ennustada,
kuid kahtlemata tahab Iisrael, et maailm keskenduks
rahvusvahelistele ohtudele,
eriti mis puudutab Iraani ja sunniitlikku radikalismi.
On ime, et keegi ei maininud Um-Shmumi.
Iisrael on selle strateegia ilmselt hüljanud
ja on nüüd valmis koostööks ÜROga.
Um-Shmum on Ben Gurioni halvustav väljend ÜRO kohta.
Aitäh, hr Levkovits, hr Oren ja dr Modrick Even Chen!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Nägid äsja Jeruusalemma Stuudiot.
Kui pead saadet sisukaks, võid toetada TV7 Jeruusalemma tööd.
Helista 900 1777 (kõne hind 7 euri) või kasuta ekraanilolevaid kanaleid.
Annetada saab ka PayPali kaudu.
Jeruusalemma Stuudio valmib tänu sinu annetusele.
Tõlge: Monika Jaaguri