Tervetuloa Jerusalem studioon!
Hizbollah, -
Iranin edustaja Libanonissa, -
on antanut liittolaisilleen, Assadin hallinnolle ja Iranille, -
merkittäviä saavutuksia Lähi-idässä.
Israel pitääkin Hizbollahia, -
joka on kansainvälisesti tunnustettu terrorijärjestöksi, -
merkittävimpänä sotilaallisena uhkanaan.
Hizbollahin kasvavasta vaikutusvallasta keskustelevat -
professori Zeev Hanin, -
Venäjän ja Lähi-idän asiantuntija Bar Ilanin ja Arielin yliopistoista, -
TV7:n analyytikko Amir Oren -
ja tohtori Eldad Pardo, Impact SE:n tutkimusjohtaja -
ja Heprealaisen yliopiston Iran-luennoitsija.
Herra Oren, -
miten merkittäviä ovat Hizbollahin saavutukset tähän mennessä?
Hyvin merkittäviä.
Alle 40 vuodessa Hizbollah-järjestö -
on kasvanut räjähdysmäisesti -
Iranin tukemana.
Aluksi se oli Libanonin toiseksi suurin šiiajärjestö Amalin jälkeen.
Nyt se on suuri sotilaallinen ja poliittinen voima, -
joka on osa hallintoa.
Libanon on maantieteellisesti ja väestöllisesti jakautunut maa.
Pohjoinen ja etelä ovat erillisiä alueita.
Maroniiteilla ja muilla kristityillä, sunneilla, šiioilla ja druuseilla -
on kaikilla oma osansa hallinnossa ja armeijassa.
Viime aikoina Hizbollah ei kuitenkaan ole taistellut vain Syyriassa -
Assadin ja Iranin rinnalla, -
vaan myös Kaakkois-Libanonissa Arsalissa Syyrian rajalla -
Jabhat al-Nusraa vastaan.
Se on aiheuttanut ongelmia Libanonin hallinnolle ja armeijalle, -
joiden kanssa Hizbollah näyttää tekevän yhteistyötä.
Se ei ole varsinaista yhteistyötä, -
mutta se aiheuttaa ongelmia Saad Haririn hallitukselle, -
presidentti Michel Aounille ja Joseph Aounin johtamalle armeijalle.
Professori Hanin, onko Hizbollah todella varteenotettava voima?
Hizbollahia voi pitää vastuussa kaikesta, mitä nyt tapahtuu.
Sillä on itsenäinen infrastruktuuri, -
ei vain sotilaallista ja poliittista, -
vaan myös taloudellinen, yhteiskunnallinen ja koulutuksellinen.
Lähi-idän konfliktien osallisten pitää ottaa se huomioon.
Mikä on Moskovan kanta siihen?
Venäjä ei ilmeisesti ole tyytyväinen Hizbollahin mukanaoloon.
Se ei suostu suoraan yhteistyöhön Hizbollahin kanssa, -
mutta Hizbollah pitää silti ottaa vakavasti.
Tohtori Pardo, -
olette monesti sanonut, ettei Hizbollah ole vain Iranin välikäsi, -
vaan osa Irania, sen ideologiaa ja agendaa Lähi-idässä.
Onko Iranin ja Hizbollahin ykseys syy siihen, -
että Hizbollah on rohkaistunut ja vahvistunut?
Ykseyden juuret ulottuvat -
500 vuoden taakse.
Iranista tuli šiialainen -
šiia-asiantuntijoiden tultua Iraniin Etelä-Libanonista.
Heidän välillään on perheyhteyksiä.
Etenkin 1950- ja 1960-luvuilla Etelä-Libanonin šiiat taistelivat -
vallankumouksellisten iranilaisten ja PLO:n rinnalla.
Propagandan huolellinen tarkastelu osoittaa, -
että sekä Hizbollah että Iran ovat kehittäneet uudenlaisen teologian, -
vallankumouksellisen khomeinismin, -
joka ei enää ole varsinaista šiialaisuutta.
Se on pan-islamilaisuutta, -
joka perustuu myös persialaiseen rasismiin.
Hizbollah on täysin Iranin hallitsema.
Libanonia voi sanoa Iranin siirtomaaksi.
Irakista vielä taistellaan.
Koska Syyriassa on läsnä useita suurvaltoja ja paikallisvaltoja, -
Iran ei hallitse Syyriaakaan sataprosenttisesti.
Libanon on kuitenkin osa Irania.
Herra Oren, -
mainitsitte Hizbollahin ja Jabhat al-Nusran viimeaikaiset yhteenotot.
Libanonilaiset ovat vuosia vaatineet Hizbollahia luopumaan aseistaan -
ja liittymään osaksi yhtenäistä kansallisvaltiota, -
jolla olisi yksi hallitus ja yksi armeija.
Hizbollah on kieltäytynyt vedoten siihen, -
että se tarvitsee aseita taisteluun Israelia vastaan -
liittääkseen Shebaan maatilan Libanoniin.
Vahvistavatko Hizbollahin viimeaikaiset saavutukset -
sen kykyä säilyttää mahtinsa Libanonissa?
Luultavasti, koska edessä on uusi sota Israelia vastaan.
Jos palataan historiaan hetkeksi, -
vuoteen 1943 asti Libanon kuului Syyriaan.
Syyrialaiset eivät koskaan ole hyväksyneet maan jakoa.
Syyria on hallinnut Libanonia rajan takaa -
ja ajoittain sekaantunut sen sisällissotiin.
Vuonna 2005 libanonilaiset ajoivat syyrialaiset ulos maasta.
Vaikutus oli kuitenkin päinvastainen.
Tasapainottavaa tekijää ei enää ollut, -
ja sen seuraus oli Hizbollahin ja Israelin sota seuraavana vuonna.
Nykyinen presidentti Michel Aoun oli armeijan komentaja vuonna 1990, -
kun Taifin sopimus allekirjoitettiin.
Sen mukaan kaikki aseryhmät piti riisua aseista.
Kaikki muut riisuttiinkin, paitsi Hizbollah.
Nyt Michel Aoun on presidentti Hizbollahin tuella.
Hän ei tietenkään vaadi Hizbollahia luopumaan aseistaan.
Lisäksi hän nimitti kenraali Joseph Aounin, -
kuudennen prikaatin komentajan.
Sillä prikaatilla on paljon yhteyksiä Hizbollahiin.
Hän tekee yhteistyötä Hizbollahin kanssa.
Libanonin armeijalla ja Hizbollahilla on tietynlainen työnjako.
Armeijalla on kytköksiä -
sekä amerikkalaisiin ja britteihin, että Hizbollahiin, -
mikä on ongelmallista Israelille.
Professori Hanin, millaisia yhteyksiä Venäjällä on Hizbollahin kanssa?
Venäjähän tekee yhteistyötä Syyrian hallinnon kanssa, -
jonka rinnalla Hizbollah sotii.
Kuten Venäjän ulkoministeri Lavrov sanoo, -
Hizbollah on yksi Venäjän kumppaneista.
Hän sanoo sen ironisesti, koska hän ymmärtää, -
ettei Venäjällä ole riittäviä työkaluja kumppaneidensa hallitsemiseksi.
Venäjä ei haluaisi Hizbollahia Assadin hallinnon tueksi.
Se kuitenkin ymmärtää, että Assadia tukevalla rintamalla -
Iran liittolaisineen on ratkaisevan tärkeä kumppani.
Siitä aiheutuu Venäjälle monia ongelmia.
Yksi esimerkki siitä on venäläisaseiden kuljetukset.
Kun aseita kuljetetaan Syyrian läpi, -
vastoin kaikkia Damaskoksen ja Moskovan välisiä sopimuksia, -
aseet päätyvät Hizbollahille, -
mikä vaarantaa Jerusalemin ja Moskovan suhteen, -
jonka venäläiset haluaisivat säilyttää.
Toiseksi, Hizbollah sotii Assadin puolesta alueella, -
jota Israel vaatii pidettäväksi vapaana Iran-mielisistä joukoista, -
ja sen Putin on luvannut Netanjahulle.
Nyt sekin on kyseenalaista.
Venäjä ei tiedä, mitä tehdä Hizbollahille.
Eroon siitä se ei pääse.
Mielenkiintoista. Kysyisin tästä teiltä, tohtori Pardo.
Putin lupasi Israelille turvavyöhykkeet, -
jotta Iran ei pääsisi Israelin rajoille.
Israel on vaatinut, -
että heti kun Syyrian hallinto on saanut ne alueet haltuunsa, -
iranilaisjoukot ja Hizbollah poistettaisiin alueelta.
Iranilaiset eivät kuitenkaan ole lähtöaikeissa.
He hyödyntävät Hizbollahin voittoja -
ja rakentavat omia tukikohtiaan Jordanian ja Israelin rajan lähelle.
Iran pitää sitä strategisena etuna -
arkkivihollistaan juutalaisvaltiota vastaan.
Miten tärkeä tekijä se on Hizbollahin ja Iranin yhteistyössä?
Se on hyvin tärkeä, -
mutta vielä tärkeämpää on Syyrian kohtalo kokonaisuudessaan.
Tämä on taistelu Syyrian herruudesta.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Iran oli samassa tilanteessa.
Miehestä nimeltä Reza Khan tuli kuningas, šaahi Reza.
Maassa oli monia ruhtinaskuntia ja heimoja, -
ja sen odotettiin hajoavan.
Reza valloitti kuitenkin maan alue alueelta.
Jos Assad, Venäjä ja Hizbollah muodostavat vahvan keskuksen, -
he voivat valloittaa koko Syyrian alue alueelta.
Kysymys kuuluu, mitä muut osapuolet tekevät?
Kykenevätkö Yhdysvallat ja Venäjä yhteistyöhön?
Sitä Trumpin hallinto toivoo, samoin Israel.
Entä miten syvän kiilan Iran saa iskettyä -
Israelin ja sunnileirin väliin?
Kyse on Syyriasta kokonaisuutena.
Iranilaiset ovat nokkelia.
He saattavat lähteä joksikin aikaa ja jättää alueen venäläissotilaille, -
mutta he voivat vähitellen muuttaa tilannetta hienovaraisesti -
saatuaan keskuksen haltuunsa.
On rakennettava uusi liittouma.
Isisin vastaisen liittouman on muututtava -
šiiakalifaatin vastaiseksi liittoumaksi.
Iranin ja Isisin ideologiat ovat aivan samanlaiset.
Iran tekee samoja hirmutekoja, mutta ei televisiossa, kuten Isis.
Pääministeri Netanjahu sanoi turvallisuuskabinetin kokouksessa, -
että Mossadin johtaja Jossi Cohenin mukaan -
Iran tulee tilalle kaikille alueille, joista Isis on karkotettu.
Olemme täällä TV7:ssä saaneet selville, -
että ne alueet miehittää nimenomaan Hizbollah.
Onko oikein pitää Irania ja Hizbollahia yhtenä ja samana asiana?
Iranilaisupseerit koordinoivat šiia-asejoukkoja -
Syyrian sisällissodan alusta lähtien.
Se näkyy kaatuneiden luvuissa.
Iranilaiset ovat olleet tyypillisesti korkeita upseereita, -
jotka johtavat operaatioita kentällä.
Hizbollah ja Iran ovat siis sama asia.
Hizbollah on Iranin haara, ja sillä selvä.
Hizbollahin päämajassakin -
jokaiseen kokoukseen osallistuu aina kaksi iranilaista.
Iran rakentaa imperiumiaan näiden haarojensa avulla.
Sama on tekeillä Afganistanissa, Irakissa ja kaikkialla.
Herra Oren, mikä on Israelin käsitys asiasta?
Israelin puolustusvoimat pitää Hizbollahia -
juutalaisvaltion suurimpana uhkana.
Aiemmin suurimpana uhkana pidettiin Syyrian hallintoa.
Hizbollah voittaa jatkuvasti lisää alueita -
ja saa tuhansia edistyksellisiä raketteja muun muassa Iranilta.
Pystyykö Israel tunnistamaan kaikki nämä uhat samanaikaisesti -
tässä haastavassa tilanteessa?
"Samanaikaisesti" kuulostaa hienolta, mutta priorisointia tarvitaan aina.
Toinen uhka on aina toista suurempi.
Esimerkiksi toukokuussa 2006, kun Israel teki ilmaiskun, -
sen piti päättää, käyttääkö ensin pitkän matkan raketteja -
vai kohdistaako iskut ensin rajalle, -
josta uhattiin Israelin asutuksia ja tukikohtia.
Israel päätti käyttää ensin pitkän matkan raketteja.
Se on klassinen pulma.
Onko parempi rakentaa yksi yhtenäinen pohjoisrintama -
Golanilta Etelä-Libanoniin, -
vai onko parempi hajauttaa joukot?
Aiemmin pulma oli, -
onko Israelille hyvä, että Syyrian armeija on Libanonissa -
Golanin lisäksi?
Kysymys on maakeskinen, -
koska ilmasta käsin kaikki on samaa rintamaa.
Ilmavoimia ja osaa maavalmiuksista, kuten tarkkuusaseita, -
voidaan käyttää mitä tahansa kohdetta vastaan.
Kaiken kaikkiaan Hizbollah on Israelille viitekehysuhka.
Israelin puolustusvoimat valmistautuvat ensisijaisesti -
nopeaan maahyökkäykseen Etelä-Libanoniin -
pyrkimättä maksimaalisiin saavutuksiin.
Tavoitteena on julistaa voitto viikon kuluessa ja lähteä, -
vaikka vain 70―80 prosenttia olisi saavutettu.
Vaikka Syyriassa on kaatunut -
7000―9000 Hizbollahin taistelijaa, -
Hizbollah kasvaa ja vahvistuu edelleen.
Miten se on mahdollista, -
jos otetaan huomioon käytettävissä olevien sotilaiden määrä?
Se riippuu kulttuurista.
Israelille sellainen määrä kaatuneita olisi katastrofi.
Se olisi pelottanut Israelin lähtemästä seuraavaan seikkailuun.
Israel on riskejä ja uhreja välttelevä yhteiskunta.
Libanonin yhteiskunta on joustavampi.
Hizbollah on karaistunut taisteluvoima, -
josta on tullut lähes nykyaikaisen armeijan veroinen, -
vaikka sillä ei ole ilmavoimia -
eikä merivoimia.
Se yrittää valloittaa -
jonkin israelilaisasutuksen tai -tukikohdan joksikin aikaa -
ja lähettää kuvaa siitä, -
kun sen lippu nostetaan Israelin maaperälle.
Heidät ajetaan pois lähes välittömästi, -
mutta se riittää propagandatarkoituksiin.
Israelilaisen on vaikea arvioida, -
miten kuolonuhrien määrä vaikuttaa heidän näkemyksiinsä.
Professori Hanin, tällä viikolla Libanonissa muistettiin -
11 vuoden takaista Libanonin sotaa.
Mitä mieltä olette heidän puheistaan?
Hassan Nasrallah julisti iskevänsä seuraavalla kerralla -
juutalaisvaltion strategiseen infrastruktuuriin.
Hän puhui myös lopullisesta iskusta -
Israelin armeijaa ja kotirintamaa vastaan.
Tuleeko siitä Israelille niin tuhoisaa?
Kyseessä on enemmän retoriikka, -
kuin Hizbollahin todelliset mahdollisuudet.
Israelin hallintoviranomaiset, kuten puolustusministeri Lieberman, -
ovat rinnastaneet Gazan ja Libanonin tapahtumat.
Israelin poliittiselle ja sotilaalliselle johdolle on ilmeistä, -
että seuraava sota merkitsisi ääri-islamilaisten hallintojen loppua -
sekä Gazan kaistaleella että Libanonissa, -
ja ehkä koko Libanonin loppua.
En usko kaikkien libanonilaisten pitävän Hizbollahin tekemisistä.
Osa heistä pitää Hizbollahia Libanonin puolustusvoimina, -
mutta suuri osa uskoo, -
että Hizbollah voi viedä Libanonin tuhoon.
Kaikki pohtivat nyt, -
aikooko Hizbollah käyttää Syyriaan rakentamaansa infrastruktuuria -
sodan aloittamiseksi sieltä käsin?
Jos aloite tulee Libanonin puolelta, Libanon on vastuussa uhreista, -
mutta jos Israel saadaan vedettyä Syyriaan, -
ja vasta sen jälkeen tuli avataan Libanonista, -
propaganda voisi syyttää uhreista Israelia.
Siksi Israel vastustaa -
Venäjän turvavyöhykettä.
Kuten kollegani sanoi, -
Iran ja Hizbollah hyödyntävät sitä.
Seuraamme kaikkia mahdollisia skenaarioita.
Haluaisin, että arvioisimme tulevia tapahtumia analyysiemme pohjalta.
Kun Hizbollah on saavuttanut tavoitteensa Syyriassa, -
palaako se takaisin perusvisioonsa, -
ja yrittääkö se sytyttää uuden konfliktin Israelin kanssa?
Se voi yrittää sitä, -
mutta sitä on katsottava -
kahdelta kantilta.
Iranin vallankumous etenee vakaasti.
Sen tavoite on islamin pyhien paikkojen valtaus.
Sillä on pohjoinen ja eteläinen akseli.
Toisaalta šiiojen keskuudessa on paljon tyytymättömyyttä.
Monet Etelä-Libanonin, Irakin ja itse Iraninkin šiiat -
ovat kyllästyneet vallankumoukseen.
Ovatko he valmiita täysimittaiseen sotaan Israelia vastaan, -
johon voi liittyä myös Yhdysvallat, Venäjä ja arabimaat.
Hehän ovat arabeja.
Tuhansia ja taas tuhansia heistä on kuollut vuodesta 1983 lähtien.
Israel ja Libanon allekirjoittivat silloin alustavan rauhansopimuksen.
He voisivat elää rauhassa, mutta he vain sotivat loputtomiin.
Miksi ihmeessä? Vuoden 2006 sota oli heille tuhoisa.
Sitten heidät vedettiin loputtomaan sisällissotaan.
Isis oli suora seuraus Iranin väliintulosta Irakiin ja Syyriaan.
Nämä ihmiset eivät ole saaneet siitä mitään.
Amerikkalaisille Isisin tuhoaminen on tärkeintä.
Siksi he suostuvat yhteistyöhön paholaisen, Hizbollahin, kanssa -
joko suoraan tai Libanonin armeijan välityksellä.
Israel on huolissaan siitä, -
että Yhdysvallat on vahvistanut yhteyksiään Libanonin armeijaan, -
joka on hyvin lähellä Hizbollahia.
Jos konflikti syttyy, -
Libanonissa on amerikkalaissiviilien lisäksi -
yli 70 amerikkalaista kouluttajaa ja neuvonantajaa.
Israelin täytyy varoa vahingoittamasta heitä -
ja UNIFIL-tarkkailijoita Etelä-Libanonissa.
Se on sekasotku.
Israel kehottaa USA:ta pitämään etäisyyttä Libanonin armeijaan -
niin kauan kuin tämä tekee yhteistyötä Hizbollahin kanssa.
Venäjälle läheinen yhteistyö Iranin kanssa on tärkeää.
Assadin täytyy pysyä vallassa, -
jotta Venäjän läsnäolo Lähi-idässä jatkuisi.
Jos Moskova saa tarpeeksi houkuttelevan ehdotuksen, -
kaikki on mahdollista.
Viimeinen kommentti?
Nasrallah seuraa tarkkaan Israelia.
Hän lukee israelilaisia lehtiä ja uutissivustoja -
ja siteeraa niitä.
Hän puhuu vaikeatajuisistakin asioista, -
kuten Haifan sataman ammoniakkisäiliöistä.
Nasrallah näkee, -
että Israelin armeija on viime sodan jälkeen rakentanut -
kykyä taistella syvällä Libanonissa, Beirutin alueella, -
ja siksi hän pysyy bunkkerissaan.
Tässä kaikki tänään.
Kiitos, professori Hanin, herra Oren -
ja tohtori Eldad Pardo!
Kiitos myös katsojille, näkemiin tiistaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta