JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Viimastel nädalatel on ISIS rünnanud
Egiptuse kristlasi
ja teinud Egiptuses teisigi terrorirünnakuid,
mis president Sisi sõnul ei jää karistamata.
Sellest vestlevad dr Shaul Shai,
IDC Herzeliyah poliitika- ja strategiakeskusest,
TV7 analüütik Amir Oren
ja Iisraeli endine suursaadik Egiptuses Tsvi Mazel,
Jeruusalemma Avalike Asjade Keskuse vanemteadur.
Hr Oren, milline on Egiptuses hetkel olukord?
Kui kindral Joseph Votelilt,
USA Keskväejuhatuse ülemalt,
küsiti hiljuti Egiptuse kohta,
loetles ta Egiptuse omadusi,
mis on olulised Lähis-Idale ja Läänele.
Esimene neist on selle geopoliitiline asukoht.
Egiptus valitseb Suessi kanalit.
See on oluline araabia-, moslemi- ja aafrika riik.
Tal on ka rahuleping Iisraeliga.
Lisaks on Egiptusest saanud ISISe vastase sõja võitlustanner.
Egiptus võitleb selle vastu vähemalt kahel, kui mitte kolmel rindel.
Siinail on neil olnud raskusi ISISe kontrollimise ja hävitamisega.
Seal on viimastel aastatel hukkunud sadu egiptlasi,
ehk rohkemgi.
Egiptuse kopti kogukonna vastu on tehtud terrorirünnakuid.
Egiptusel on ka rinne Liibüas, kust võivad lähtuda ISISe abiväed.
Liibüast vestleme ka hiljem.
Dr Shai, kuidas teie hetkeolukorda näete?
Lisaksin kolleegi sõnavõtule,
et kuigi Egiptuses on
ISISe aktiivseim regionaalne haru,
on Egiptuse valitsuse seisukohast suurim oht ikka Moslemivennaskond.
Enamik valitsuse meetmetest on suunatud selle vastu.
See on rohujuure taseme liikumine, millel on ulatuslik kohalik toetus.
See on osaliselt radikaliseerunud.
Algselt see ei olnud vägivaldne rühmitus,
kuid näiteks rühmitus Hasm on teinud mitu suurt rünnakut
Egiptuse sisemaal.
Egiptuse võimude sõnul on neil sidemed Moslemivennaskonnaga,
nagu mõnede väidete järgi ka ISISel.
Pärast viimast rünnakut koptide vastu toimus pööre.
Egiptus lasi käiku aktiivsemad meetmed
Liibüa piiri suhtes.
Liibüas on kaks eraldi valitsust.
ISISe kohalolu on tugev,
kuid seal on teisigi rühmitusi, nagu al-Qaeda ja Ansar al-Sharia.
Egiptuse ja Liibüa piir on rohkem kui 1000 km pikk,
nii et seda on pea võimatu sulgeda.
Egiptus peab välja mõtlema viisi salajase relvaveo peatamiseks.
Osa relvadest jõuab Siinaile.
Üle Liibüa piiri tuleb ka treenitud terroriste.
Sellega on seotud ka pika perspektiivi vaateväljad
Liibüa tuleviku suhtes.
Egiptus on otsustanud Haftari toetada.
Suursaadik Mazel, mida teie arvate?
Jätkan samas vaimus.
Egiptus võitleb
islamiterrorismi vastu Siinail
ja ka mandri-Egiptusel, kus on rünnatud kirikuid.
Egiptusel on ka majandusraskusi, millega on tegeletud üsna hästi.
Probleeme aga jätkub.
Neil on ka pingeid Etioopiaga seoses tammiprojektiga.
Etioopia planeerib tammi Sinisele Niilusele.
Kui osa vett tammiga Etioopiasse jäetakse,
kannatab Egiptuse põllumajandus.
Egiptusel on raskusi ka Sudaaniga.
Sudaan keelustas põllumajandus- toodete impordi Egiptusest.
Osutaksin ühele aspektile, mis tihti ära unustatakse.
Oma probleemide tõttu
on Egiptus täielikult kaotanud oma mõjuvõimu Lähis-Idas.
Lähis-Idas on mitu kriisi:
Süürias, Iraagis, Jeemenis ja ka Liibanonis,
mis on enamjaolt okupeeritud Hezbollah' ja Iraani poolt.
Egiptusel pole neis sõnaõigust.
Kuna Obama põlgas Sisi ära, pöördus ta Venemaa poole.
Nüüd on Egiptusel sidemed Venemaaga.
Nii on ta osaliselt omaks võtnud Venemaa poliitika Süürias ja Iraagis.
Nüüd tahaks Egiptus uuesti USA liitlane olla.
President Trump võttis Sisi soojalt vastu.
Nad kohtusid hiljuti ka Riyadhis.
Sisi tahaks loobuda suhtest Venemaaga,
aga kuidas saada USA-lt abi sissisõja vastu,
mida ta vajab,
kui Egiptusel oli vaid mõne nädala eest
ühisõppus Venemaa langevarjuritega?
Egiptus on kaotanud Lähis-Idas oma mõjuvõimu,
kuniks need probleemid lahenevad, ja see võtab aega.
Diplomaatias otsivad riigid tavaliselt ühisnimetajat
ühise strateegia loomiseks oma partneritega.
Egiptuse kristliku vähemuse vastu on tehtud koletuid rünnakuid,
kus on hukkunud kümneid inimesi.
Paljud Lähis-Ida riigid on selle kohta avaldusi teinud.
Abdel Fattah al-Sisi on siiski juba kaua aega õhutanud maailma
ründama Liibüa ja selle terroripesade vastu.
Ta on süüdistanud Liibüat mitmete relvastatud rühmituste kaitsmises,
kes kõigutavad Egiptuse stabiilsust.
Nüüd kui Egiptuses on tihenenud rünnakuid kristlaste vastu,
keda muidugi seostatakse Läänega,
kas Lääs hakkab toetama Egiptuse võitlust islamiterrorismiga?
Egiptus saab moraalset ja poliitilist toetust.
Saame näha, kas sellega kaasneb ka konkreetne lahingutoetus.
Juulis täitub 65 aastat Egiptuse sõjalise režiimi algusest.
Erandiks oli vaid üks aasta president Morsi võimu ajal.
Riiki on juhtinud armeejuhid, nagu Muhammad Naguib,
Anwar Sadat ja Hosni Mubarak, ning nüüd Abdel Fattah al-Sisi.
See on teatud mõttes demokraatlik,
kuid tegelikult autokraatne valitsus.
Ka Trumpi ajal on ameeriklastele problemaatiline küsimus,
kuidas Egiptus saab jätkata agressiivset taktikat
valitsusvastaste vastu,
vihastamata liialt tavalisi egiptlasi,
et valitsus ohtu ei satuks?
Ameeriklased tahavad muidugi, et Egiptus terroristidega võitleks.
Nad tahavad, et Sisi võidaks ISISe ja sulgeks Liibüa piiri.
Prantslased võitlevad Tšaadis samade ISISe gruppidega.
Sellestki oleks abi.
Ameeriklased ei luba siiski liiga palju inimõigusrikkumisi.
Kuskil tuleb vastu piir, mis on vastuvõetav ja mis mitte.
Dr Shai,
Egiptus on kaotanud Lähis-Idas usutavuse.
Ta pole enam Lähis-Ida peamisi otsustajaid.
Riigi poliitilised ja majanduslikud väljakutsed on nõrgendanud võimet
rahvusvahelise toetuse saamiseks riigi siseasjadele.
Nüüd kui islamiterrorism on Egiptuses kasvanud,
kas Egiptus saab rohkem toetust näiteks president Trumpilt?
Esiteks, on Egiptus minu meelest
endiselt üks sunniitliku koalitsiooni võtmeriike.
Saudi Araabia tegi küll äsja võimsa relvatehingu USAga.
Kõigil on siiski selge,
et Egiptus on sunniitide leeri ainus oluline sõjaline jõud.
Seepärast sõltuvad Pärsia lahe riigid, Saudi Araabia, Jordaania ja teised
Egiptuse abist.
Egiptus osales saudide juhitud sõjas Jeemenis.
Egiptus on teinud kaitselepingu
Araabia Emiraatide ja teiste Pärsia lahe maadega.
Ta on endiselt mängus.
Nüüd on Egiptusel hea võimalus rahvusvahelist toetust tagasi saada,
eriti USA-lt,
kes Obama ajal Egiptuse teatud mõttes hülgas.
Ka teistel suurriikidel, Euroopal, Venemaal, Hiinal,
on Egiptuses strateegilisi huve.
Sisi peab leidma võimaluse ameeriklaste leeri naasta,
säilitades samas ka venelaste toe.
Polnud üllatav, et eelmine nädal käisid Egiptuses
nii Vene välisminister Lavrov kui kaitseminister.
See on ebatavaline.
Nad tulid peagi pärast Riyadhi kohtumist.
Hiina ehitab nn mere siiditeed.
Egiptus ja Suessi kanal on tähtis osa Hiina strateegilisest visioonist.
Vähemalt teoorias on Egiptusel nüüd võimalus
kinnitada oma strateegilist positsiooni.
Strateegiline väärtus toob raha.
Suursaadik Mazel,
kui president Obama hülgas Abdel Fattah al-Sisi,
ja vähendas ka sõjalist toetust,
kuulutas Egiptuse välisminister Sameh Shoukry,
et Egiptus ei pane enam kõiki mune ühte korvi,
vaid hakkab välismaalt muid alternatiive otsima.
Mängu tuli Venemaa.
Vene kaitseministri Shoigu ja välisminister Lavrovi visiidid
kohe pärast Trumpi ja Sisi kohtumist
jätavad veidi mulje,
nagu USA ja Venemaa võistleksid mõjuvõimu pärast Egiptuses.
Kuidas see teie meelest arenema hakkab?
See on keeruline. Me ei tea täpselt.
Egiptus on jäänud sunniitide leeris teiseks viiuliks.
Tähtsaim sunniitlik riik on hetkel Saudi Araabia.
Nende armee pole eriti tugev,
kuigi nad on ameeriklastelt palju relvi ostnud.
Egiptus ei osale Süüria ja Iraagi sõjas.
Jeemeni Bab el-Mandebi väina saadeti mõni patrulllaev,
kuna see on tähtis tema enda julgeolekule.
Venemaa rahastab nüüd tuumajaama Egiptuses
25 miljardi dollariga.
Nii et Venemaast ta lahti ei saa.
Ameeriklased teavad seda.
Südames tahaks Sisi Ameerika leeri naasta
ja ära kasutada ameeriklaste tehnoloogiat ja investeeringuid.
Viimased 20-30 aastat on Egiptus hoidnud Lääne,
mitte Venemaa poole.
NSVL-i lugu on läbi,
kuid Venemaa on naasnud tänu Egiptusele Lähis-Itta.
Egiptus on aidanud Venemaal Liibüasse tungida.
Venemaa aitab Haftari Egiptuse pärast.
Sisi vajab Haftari
1200 km pikkuse piiri kaitsmiseks.
Ometi on tungitud üle piiri ja saadetud isegi raskerelvastust.
Viimastel kuudel on leitud suuri koopaid,
kuhu on peidetud automaate ja isegi sõidukeid.
Koopad asusid Liibüast Siinaile viiva tee ääres.
See on tõeline probleem.
Ameeriklased teavad seda,
aga nad ei tea, mida sellega peale hakata.
Seepärast läksid Šoigu ja Lavrov kohe Egiptusse olukorda kontrollima.
Ma ei tea, kuidas seda probleemi lahendada.
Egiptuse armee reorienteerumine Venemaa suunas
ei ole tõsine mure.
Varem olid nad brittide mõju all
ja seejärel pöördusid Venemaa poole,
kuid 30 aastat on egiptlased käinud nüüd USA sõjakoolides,
sh Sisi ja armeeülem Sedki Sobhy.
Nad on lõpetanud
USA armeejuhtide ja peastaabikooli.
Neil on ameerika mentaliteet. - See ongi problemaatiline.
Armee on stiililt läänemaine.
Siinai olukord on üks meile murettekitavaid probleeme.
Siinailt tulistatakse Iisraeli rakette ja sealt tungib sisse terroriste.
Seal eksisteerivad sidemeid Hamasiga Gazas.
See on keerukas viha-armastuse suhe.
Seal on ka
ameeriklaste juhitud mitmerahvuselised valvejõud.
Terrorirünnakute kartuses on nad sulgunud peamiselt oma baasidesse.
Lisaks on Lõuna-Siinail turiste kogu maailmast.
Kõik asjaosalised riigid tahavad Siinai rahunemist.
Olen nõus.
Iisraeli aspektist on Siinai olukord suurim probleem.
Mul on arusaamine,
et Siinai ISIS
on enamvähem kontrolli alla saadud.
Seda pole veel õnnestunud hävitada ja piirkonda vabastada,
kuid ISIS ei suuda teha enam selliseid ulatuslikke rünnakuid
nagu poole aasta eest.
Egiptuse väed hoiavad selle ära
koostöös Iisraeliga,
kuigi rahuleping piirab Egiptuse vägede kohalolu Siinail.
Ma ei usu, et ISISe valmisolek tulevikus kasvaks.
See ei saa väljastpoolt tuge,
sest ISIS on Süürias ja Iraagis kokkuvarisemas.
Tulevikus on sel üha raskem rahastust ja abiväge saada.
Liibüast saab ehk ISISe järgmine huviobjekt.
Kalifaadi tugipunkti kokkuvarisemisega Süürias ja Iraagis
on järgmised alternatiivid Liibüa või Afganistan.
ISIS püüab sinna baasi ehitada.
Sellele vastu panemine on Egiptuse ja Venemaa ühishuvides,
ning kaudselt ka Euroopa huvides,
kuna Liibüa on immigrantide värav Euroopasse.
Ameeriklastele võib see olla osa üldisest terrorivastasest strateegiast.
Egiptusele tähtsa Ida-Liibüa valitseja Haftari
ning Venemaa ja Sisi kolmikul on palju ühist.
Esimesi samme on juba võetud,
et Egiptust saaks selle ohu eest paremini kaitsta.
Loodetavasti.
Ehk olete loomult optimist.
Ka mina olen optimist,
aga minu meelest tunduvad Lähis-Ida probleemid
tõeliselt rasked.
Ütlesite, et Siinai ISIS on enam-vähem kontrolli alla saadud.
Osaliselt ehk küll,
kuid need on väikesed sissisalgad väheste relvadega.
Nad võivad tekitada suurt kahju ka Iisraelile
kaasaegsete rakettidega.
Mõne kuu eest tehti oluline uurimus,
kus Egiptuse ja Liibüa piirile ja Siinaile saadeti inimesi
vestlema mõlemate armeede kohalike ohvitseride
ja Siinai hõimudega.
Nad kõik rääkisid, et kohe 2011. a algusest peale,
kui algas mäss Gaddafi vastu ja loodi Ansar al-Sharia,
on Siinaile ja Gazasse relvi ja terroriste saadetud.
Tegevus on pidevalt käigus olnud,
ka nüüd, kui Sisi ja Haftar koostööd teevad.
Need armeed pole piisavalt tõhusad.
Terrorit ei suudeta niisamagi täielikult peatada.
Süürias ja Iraagiski on väikeste sissisalkade probleem.
Jeemenis on houthide probleem.
Seda ei suudeta lõpetada,
ei Venemaa kogu oma jõuga Süürias
ega ka Ameerika.
Venemaa ja Trumpi suhe on ebaselge.
Venemaa võib Trumpile survet avaldada.
Trump ei suuda ehk Venemaaga Lähis-Ida asjus kokku leppida.
See on spekulatsioon.
Hr Oren, saateaeg on lõpukorral.
Kuidas Egiptus nende väljakutsetega
lähitulevikus tegeleb?
Egiptuse väljavaated pole eriti lootustandvad.
Pean pessimistlik olema.
Mõne aastaga
ületab Egiptuse rahvaarv 100 miljoni piiri.
2030. aastaks arvatakse see olevat 125 miljonit.
Seda on rohkem kui Jaapanis ja peaaegu sama palju kui Venemaal.
Kuidas kõik need suud ära toidetakse,
kui ühiskonnas on niivõrd hävitavaid jõude?
Rünnak koptide vastu
on ISISe ja/või Moslemivennaskonna taktikaline käik.
Sellega tahetakse näidata, et valitsus ei suuda vähemust kaitsta.
Kopte on rahvastikust ca 10 %.
Nii samastatakse valitsus ka "väärusuliste" kristlastega.
See ei meeldi vagadele egiptlastest moslemitele.
Valitsus seega kaotab igal juhul.
Iisrael teeb kõik tugeva ja stabiilse Egiptuse heaks,
kuid ta ei saa teha seda,
mida valitsus ja ühiskond peavad ise tegema.
Loodetavasti jääb Sisi valitsus võimule võimalikult kauaks.
Stabiilne Egiptus pole üksnes Iisraeli strateegiline huvi,
vaid terve Lähis-Ida huvi.
Egiptus on kogu struktuuri tuumriik.
Tähtsaim sõnum on see, et Egiptuse puhul
Euroopa, Venemaa ja USA huvid kattuvad.
Kõik peaksid mõistma Egiptuse stabiilsuse tähtsust.
Mainiksin ka majandusaspekti.
Tugev majandus aitaks Egiptusel Siinail sõdida.
Egiptuse majandus pole siiski piisavalt tugev.
Sisi on teinud suuri investeeringuid tähtsatesse projektidesse.
Nüüd tegeleb ta suure kirurgilise protseduuriga,
mille tulemusi rahvas veel hindade tõusu tõttu ei näe.
Loodetavasti tema majandusprojektid õnnestuvad,
kuna see aitaks teda sõjas islamistide vastu.
See aitaks toita ka näljaseid suid.
Aitäh, dr Shai, hr Oren ja suursaadik Mazel!
Aitäh head vaatajad! Järgmise korrani!
Antud saadet ja TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ka TV7 Eesti annetuskanalite kaudu.
TV7 arvelduskontod:
Swedbank EE052200221048388411
SEB EE441010220109461019
Saaja: Taevas TV7. Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri