Tervetuloa Jerusalem studioon!
Vuoden alusta alkaen -
Euroopassa on tehty 16 terrori-iskua, -
joiden motiivina on ollut ääri-islamismi.
Islamilaisen terrorismin uhasta lännessä keskustelevat -
reservin eversti, tohtori Reuven Berko, Israel Hajom -lehden kolumnisti, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja professori Zeev Hanin, Venäjän ja Lähi-idän asiantuntija -
Bar Ilanin ja Arielin yliopistoista.
Herra Oren, -
vuoden 2017 alusta Euroopassa on tehty 16 terrori-iskua.
Niissä on kuollut 47 ja haavoittunut 199 ihmistä.
Miten vaikea haaste tämä on Euroopan turvallisuuspalveluille?
Se on tietysti vaikea haaste, -
ja myös syy siihen, -
että USA:n linja Isisiä kohtaan -
on muuttunut -
puolustusministeri Mattisin mukaan "väsyttämisestä tuhoamiseksi".
Tähän asti Irakin ja Syyrian taistelut, -
jotka keskittyvät Syyriassa Raqqaan -
ja Irakissa Länsi-Mosuliin, koska Itä-Mosul on jo vapautettu, -
on taisteltu siten, että Isis-taistelijoille jää pakoreittejä.
Heidän ei haluttu taistelevan viimeiseen mieheen.
Se olisi aiheuttanut enemmän siviiliuhreja.
Nyt heidät saarretaan ja tapetaan kaikki yksitellen.
Siten ulkomaalaiset taistelijat eivät pääse palaamaan kotimaihinsa -
tekemään terrori-iskuja.
USA:n armeijan mukaan vielä muutama kuukausi sitten -
Eurooppaan palasi Irakista ja Syyriasta -
noin 1500 ulkomaalaista taistelijaa kuussa.
Osa heistä palasi Turkin kautta.
Nyt palaajia on enää 100 kuussa, ja luku laskee yhä.
Taisteluja käydään nyt elämästä ja kuolemasta, -
etteivät taistelijat pääsisi palaamaan.
Samalla Isis antaa käskyjä Raqqasta, kalifaatin pääkaupungista, -
tehdä iskuja kaikkialla -
ja aiheuttaa mahdollisimman paljon kuolonuhreja.
Siinä on nähtävissä ilmapalloefekti.
Mitä enemmän -
Venäjä, USA ja sen liittolaiset -
iskevät Isisiä vastaan, -
ja Egyptikin Libyassa, -
sitä enemmän terroristit haluavat palata kotiin.
Heidän kotimaidensa muslimiyhteisöt valmistelevat heidän paluutaan.
Ne ovat jo toimineet kasvualustana näille terroristeille.
Nyt ne ottavat heidät avosylin vastaan.
Lisäksi näitä aktivisteja kasvatetaan -
Internetin ja moskeijoiden kiihotuksella.
Koska he eivät enää pysty toimimaan Syyriassa ja Irakissa, -
he tietysti palaavat länteen.
Jossain vaiheessa he iskevät lännen heikkoon kohtaan.
Tällä hetkellä näyttää siltä, -
ettei länsi ole varautunut siihen.
Lännessä ei tehdä mitään, -
ainakin jos verrataan siihen, -
mitä Israel tekee tiedustelun ja ennakoinnin saralla.
Israelissa pystytään jopa estämään tulevia tekoja.
Eurooppa kritisoi sellaista toimintaa vedoten arvoihinsa, -
moniarvoisuuteen, sananvapauteen ja yksilönvapauteen.
Ennakoiva toiminta on moraalinen ongelma.
Vaikka tiedustelutietoa olisikin siitä mitä on tekeillä, -
voiko ihmisiä pidättää sellaisesta, mitä he eivät ole vielä tehneet?
Mielenkiintoista, ja huolestuttavaa!
Tohtori Hanin, kuulimme, -
että noin 1500 Isis-taistelijaa kuussa on palannut Syyriasta ja Irakista -
Eurooppaan, Venäjälle ja Yhdysvaltoihin.
Määrä on laskussa, mutta heitä on jo tullut paljon.
Tiedusteluviranomaisten mukaan avainasia on, -
että taistelua ei käydä vain järjestöjä vastaan, -
vaan niiden takana olevaa ideologiaa vastaan.
Alkavatko kotimaihinsa palanneet taistelijat levittää -
sitä samaa ideologiaa ja henkeä, joka riehui Syyriassa ja Irakissa?
Varmasti alkavat.
Syyriasta on tullut voimakeskus -
koko maailman terrorismille, -
myös Euroopan, johon Venäjäkin tässä tapauksessa luetaan.
Merkittävä osa Isis-taistelijoista ja muista Syyrian islamisteista tulevat -
alun perin Venäjältä tai entisen Neuvostoliiton alueelta.
Moskovalla on edessään melkoinen ongelma -
näiden ihmisten palatessa.
Osa heistä palaa Venäjälle tai Keski-Aasiaan, -
ja osa tunkeutuu Eurooppaan.
Heidän ideologiansa on sekoitus poliittista islamismia -
ja sitä poliittista kulttuuria, johon he ovat tottuneet Venäjällä.
Tarkoitan tyypillistä itäistä poliittista kulttuuria -
länsimaisen sijaan.
Se on siis suuri ongelma.
Venäjällä arvioidaan olevan 20―22 miljoonaa etnistä muslimia.
Venäjän muslimiväestö on siis Euroopan suurin.
Se on hyvä muistaa puhuttaessa Euroopan muslimiväestöstä.
Valtaosa heistä ei tietenkään ole islamisteja -
eikä edes kovin hyviä muslimeja.
Se väestö voi kuitenkin toimia alustana radikalismin levittämisessä -
taistelijoiden palatessa Lähi-idästä.
Professori Hanin puhuu asiaa.
Venäjä on -
toiseksi tai kolmanneksi suurin ulkomaisten taistelijoiden lähtömaa.
Suurin on Saudi-Arabia.
Saudeista ei puhuta, koska heidät on helppo tunnistaa Euroopassa, -
ja viranomaiset saavat heidät kiinni.
He voivat kuitenkin palata Saudi-Arabiaan -
ja aiheuttaa siellä levottomuuksia.
Saapa nähdä, -
toteuttaako Saudi-Arabia Trumpille antamiaan lupauksia.
Tähän asti al-Saudin suku on mieluummin -
maksanut kiristysrahaa terroriryhmille kuin taistellut niitä vastaan.
Saudi-Arabia ja Persianlahden alue on unohdettu rintama Isisiä vastaan.
Isis eroaa al-Qaidasta siinä, -
että al-Qaidalla oli alueellinen tukikohta Afganistanissa.
Taliban-hallinto auttoi sitä amerikkalaisten tultua.
Sitten amerikkalaiset luulivat pääsevänsä ongelmasta eroon -
kukistettuaan Saddam Husseinin.
Isis haluaa näyttää vahvalta, vaikka se menettää alueita.
Se on menettänyt viime kuukausina 55 000 neliökilometriä, -
yli kaksi kertaa Israelin pinta-alan.
Se ei myöskään ole saanut vallattua mitään takaisin.
Se haluaa näyttää, että sen ideologia elää yhä.
Se vain vetäytyy autiomaahan palatakseen myöhemmin.
Pari viikkoa sitten Egyptissä tehtiin terrori-isku.
Isis-terroristit murhasivat 29 kristittyä.
Isis-järjestö ilmoittautui iskun tekijäksi.
Se on vain yksi monista. Manchesterissakin tehtiin isku.
Yrittääkö Isis näillä hirvittävillä teoillaan -
vahvistaa imagoaan sellaisten nuorten keskuudessa, -
jotka ovat yhä sidoksissa siihen ideologiaan?
Epäilemättä. Se on radikaalin islamin rekrytointikeino.
Se pyrkii myös näyttämään vaaralliselta -
erityisesti kristityille, "vääräuskoisille".
Saatamme luulla, että tietty paikka kuten Afganistan, Raqqa tai Mosul, -
on ratkaisevan tärkeä.
Onhan se tärkeä siinä mielessä, -
että se toimii tukikohtana hyökätessä muualle.
Ideologia on kuitenkin kaikkialla.
Siksi islamilaisen valtion voi rakentaa tiedustelulta salassa -
Tšetšeniassa, Amerikassa tai missä vain.
Vieläkään ei ymmärretä sitä, -
että hyttysten tappamisen sijaan pitäisi kuivata suo.
Voitteko kuvitella, että vieraillessaan Saudi-Arabiassa -
presidentti Trump tapasi Qatarin edustajia, -
maan, joka tunnetusti rahoittaa terrorismia, -
eikä kukaan uskaltanut huomauttaa siitä heille suoraan!
Turkkikin on kaksoisagentti.
Toisaalta se rahoittaa sunniradikalismia -
ja toisaalta se teeskentelee pysäyttävänsä maahanmuuttajia, -
ja saa siitä rahaa.
Se on kaksinaamaista peliä.
Nämä maat tuovat suohon vettä, eli rahaa, -
hyttysten, eli terroristien, elättämiseksi.
Se on todellinen uhka.
Tohtori Hanin, -
Venäjän presidentti Putin on useasti kehottanut amerikkalaisia -
tekemään yhteistyötä taistelussa islamilaista terrorismia vastaan.
Amerikkalaiset ovat suhtautuneet siihen varauksella, -
koska Venäjän salaiset intressit huolettavat sitä.
Yhdistääkö tämä yhteinen uhka nämä strategiset viholliset, -
vaikka ne eivät ole varsinaisia vihollisia?
Vastaisin myös tohtori Berkon ja herra Orenin kommentteihin.
Venäjällä on amerikkalaisista kielteisiä kokemuksia.
Afganistanin sodan aikaan -
Yhdysvallat ja muut länsimaat tukivat islamistiterroristeja -
pysäyttääkseen kommunismin ja Neuvostoliiton laajentumisen.
Ne pitivät terrorismia pienempänä uhkana.
Nyt amerikkalaiset saavat mitä tilasivat.
Venäjä on nyt samassa tilanteessa.
Tšetšeniassa, Pohjois-Kaukasuksella ja Lähi-idässä -
venäläisillä on sama ongelma kuin amerikkalaisilla.
He ovat Syyriassa, samoin kun Venäjältä peräisin olevat terroristit.
He taistelevat toisiaan vastaan.
Mitä Moskovan pitäisi tehdä?
Venäjä tahtoo olla läsnä Lähi-idässä, -
koska siellä ei ole ollut supervaltaa sitten 1700-luvun lopun.
Huomauttaisin, että jos tuetaan toisenlaista terrorismia, -
nimittäin Iranin terrorismia, -
ei saada aikaan mitään hyvää.
Venäjä siis oikeasti taistelee Iranin ja Assadin puolesta.
Se on vain kolikon toinen puoli.
Osallistuin kansainväliseen turvallisuuskokoukseen Moskovassa.
Sama ajatus esitettiin sielläkin.
Israelilaisviranomaisten enemmistö vastusti sitä, -
mutta se ei tarkoita, ettei se olisi totta.
Venäjällä on pulma.
Se pääsi kätevästi eroon paikallisista terroristeista -
lähettämällä heidät Kaukasukselle ja Syyriaan.
Mutta mitä tapahtuu, kun he palaavat?
He ovat nyt koulutettuja sotilaita.
Herra Oren, onko länsi ja Venäjä valmis taistelijoiden paluuseen?
Euroopalla ja Venäjällä on muita asioita agendassaan, -
eikä maailmanlaajuista liittoumaa ole.
Se tuli ilmi presidentti Trumpin neuvotteluista -
Brysselissä ja Sisilian Taorminassa.
Hän yritti sopia asioista Euroopan ja Nato-maiden kanssa, -
mutta se ei onnistunut erimielisyyksien takia.
Toivoa kuitenkin on.
Vaalien aikaan osa äänestäjistä piti Trumpia lupaavana -
hänen liike-elämän taustansa vuoksi.
Hänen odotettiin toimivan virassaan ovelan liikemiehen tavoin.
Isisin vastaisessa taistelussa hän näyttääkin jäljittelevän liiketoimiaan.
Ensinnäkin hän määräsi puolustus- ministeriön taistelun johtoon -
ulkoministeriön sijaan.
Toiseksi hän käski ainoastaan voimistaa ja kiihdyttää taistelua.
Hän ei puhunut yksityiskohdista, -
vaan delegoi itse taistelun käytännön mahdollisimman matalalle tasolle.
Jos siis joku komentaja haluaa käyttää MOAB-superpommia, -
hän saa tehdä sen.
Valkoinen talo ei ohjaile jokaista yksityiskohtaa.
Puolustusministeri Mattis saa käyttää Mosulissa tai Raqqassa -
haluamaansa taktiikka odottamatta lupaa Trumpilta.
Puolustusministeri Mattis on entinen kenraali, kuten McMasterkin.
Molemmat tuntevat hyvin Lähi-idän tilanteen ja eri asejärjestöt.
Miten suuri etu se on Trumpin hallinnolle?
Siitä on etua, varsinkin Mattisin kohdalla.
McMaster on vain -
kansallisen turvallisuusneuvoston ja hallinnon välinen koordinoija.
Johtava hahmo on puolustusministeri Mattis.
Hän on muun muassa ollut CENTCOMin komentaja, -
juuri sen alueen, jossa Isisiä vastaan taistellaan, -
ei vain Irakissa ja Syyriassa, vaan myös Jemenissä ja Afrikassa.
Mattisin ja asevoimien komentajan kenraali Dunfordin ansiosta -
USA koordinoi yli 60 maan, Interpolin ja Arabiliiton kanssa, -
sekä Euroopan unionin ja nyt ehkä Natonkin kanssa.
Se on tosin turhaa, koska kaikki Nato-jäsenet ovat jo mukana.
Esikuntatasolta katsottuna Mattis on tehnyt loistavaa työtä.
Haluaisin keskustella erityisesti Iso-Britanniasta.
Muutama vuosi sitten se investoi suuria summia -
tiedustelunsa, armeijansa ja poliisinsa vahvistamiseen.
Nyt Manchesterin terrori-iskun jälkeen herää kysymys, -
miten tehokkaasti nämä organisaatiot toimivat?
Raha ei ratkaise kaikkea.
Tarvitaan myös muutos siihen, -
millaiset valtuudet laki näille organisaatioille antaa.
Amir puhui maiden välisestä koordinaatiosta.
Sen mutkikkuus tulee ilmi, -
kun päästään kysymykseen tiedon jakamisesta.
Trumpin ja Israelin tiedustelun tapaus on siitä hyvä esimerkki.
Kyse ei ole tiedon lähteestä vaan siitä, mitä tiedolle tehdään.
Tietojen jakaminen palvelee ristiriitaisia etuja Lähi-idässä, -
jossa toiset tukevat Irania ja toiset sunnimaita.
Ne yrittävät tulla yhteen taistellakseen Isisiä vastaan.
Monet ovat kuitenkin epäluuloisia tiedon jakamisen suhteen.
Se estää yhteistyön terrorismin vastaisessa taistelussa.
Britanniassakin työväenpuolueen johtaja tukee -
palestiinalaisten terrorismia.
Hän osallistui seremoniaan niiden terroristien kunniaksi, -
jotka tappoivat israelilaisurheilijoita Münchenissä.
Kuvitelkaa, jos hänen kaltaisensa johtaisi Britanniaa!
Taistelisiko se maa tosiaan terrorismia vastaan?
Tohtori Hanin, eri organisaatioiden valmiuksista puhuttaessa -
täytyy huomioida niiden juridiset valtuudet.
Onko Euroopalla, Venäjällä ja Yhdysvalloilla yleisön tuki -
tarvittaviin radikaaleihin muutoksiin?
Tilanne on sitä monimutkaisempi.
Kyse ei ole vain -
maiden ristiriitaisista eduista, -
vaan myös maiden sisäisten ryhmien ristiriitaisista eduista.
Kuten Englannissa. - Tai Venäjällä.
Venäjällä vitsaillaan, että vaikka siellä on yksipuoluejärjestelmä, -
siinä on useita sisäänkäyntejä.
Samaa voi sanoa Iso-Britanniasta ja Yhdysvalloista.
Venäjälläkin on toisaalta ydinlobbausryhmä, -
joka kannattaa suhteiden vahvistamista Iraniin -
ja Teheranin toiveiden toteuttamista.
Toisaalta puolustusministeriössä osa kannattaa yhteistyötä -
Israelin ja Yhdysvaltojen kanssa.
Ennen kuin voidaan miettiä, miten toimia kansainvälisellä tasolla, -
täytyisi ensin käsitellä kansallisia kysymyksiä.
Ovatko kansallisen tason juridiset asiat kunnossa niin, -
että islamilaista terrorismia vastaan voidaan taistella?
Periaatteessa ovat.
Toisaalta tilanne muuttuu niin nopeasti, -
että oikeusjärjestelmän, politiikan, diplomatian ja tiedustelun -
on mukauduttava jatkuvasti.
Järjestelmä ei ole riittävän joustava kaikissa länsimaissa.
Turvallisuusverkon reikien kokoa on vaikea säätää.
Jos reiät ovat liian isoja, -
terroristit pääsevät läpi.
Jos ne ovat liian pieniä, -
kiinni jää syyttömiä, -
mikä voi saada heidät samastumaan terroristeihin.
Manchesterin iskun tapauksessa -
turvallisuuspalvelua ja poliisia on kritisoitu siitä, -
että iskun tekijä, Abedi, oli vain pitkällä 20 000 epäillyn listalla -
eikä lyhyellä, 3000 vakavammin epäillyn listalla.
Se kertoo ongelman valtavista mittasuhteista.
20 000 epäiltyä varten tarvittaisiin 80 000 poliisia -
seuraamaan heitä kaikkialle neljän ryhmissä kolmessa vuorossa.
Se on mahdotonta.
Heidät on otettava kiinni matkallaan Libyaan tai takaisin.
Hänellä oli paljon avustajia asuinalueellaan.
Se kertoo tiedustelun, poliisin ja turvallisuuspalvelun tehottomuudesta.
Keskustelin vuosia sitten Belgian poliisijohtajan kanssa.
Hän kertoi, -
että Charlie Hebdon iskujen tekijät oli aiemmin vangittu, -
mutta oikeusjärjestelmä ei saanut pidettyä heitä vankilassa.
Seurauksena oli hirvittävä terrori-isku.
Miten tilanne on muuttunut niistä ajoista?
Ongelmallista on kuitenkin sekin, -
että heitä pidetään vankilassa liian pitkään.
He radikalisoituvat lisää ja luovat yhteyksiä muihin terroristeihin.
Lopulta heidät joka tapauksessa vapautetaan, -
ehkä entistäkin kovempina terroristeina.
On vaikea tietää, keihin kannattaa keskittyä.
Poliisien ja turvallisuusviranomaisten ajattelutavat ovat erilaiset.
Poliisi ja tuomarit odottavat, että rikos on tehty.
Sitten tekijä otetaan kiinni.
Tässä tapauksessa pitäisi estää teko ennalta.
Siihen tarvitaan lupaa käyttää keinoja, -
joita demokraattinen yhteiskunta ei yleensä käytä.
Aika on vähissä. Saatte kukin vielä kommentoida.
Yhdyn kommenttiinne sanomalla, -
että haaste on määriteltävä laajimmasta näkökulmasta.
Poliittista islamia ei ole olemassakaan.
On olemassa dawan levittämä ideologia.
Dawa ei ole viatonta käännyttämistä.
Sen mukaan Muhammedin ajan massamurhia pitää jäljitellä nykyään.
Tämä ideologia on muutettava.
Eurooppaan tunkeutunut suhteellisen pieni islamistiryhmä -
tyrkyttää nyt ajatteluaan koko muslimiväestölle.
Kukaan ei usko heidän onnistuvan, mutta he ovat jo onnistuneet.
Juuri se on dawa.
Kiitos, tohtori Berko, herra Oren ja tohtori Hanin!
Kiitos katsojille, näkemiin perjantaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.