Tervetuloa Jerusalem studioon!
23. toukokuuta Israel vietti -
Jerusalemin yhdistymisen 50-vuotispäivää.
Hallitus julisti juhlavuoden alkaneeksi.
Jerusalemin asemasta keskustelevat tohtori Mordechai Kedar, -
Lähi-idän asiantuntija Bar Ilanin yliopistosta, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja tohtori Efraim Kam, Turvallisuusinstituutin tutkija.
Herra Oren, kertoisitteko tästä merkkipäivästä?
Jerusalem on tunnetusti suurimpia kiistanaiheita -
Israelin ja palestiinalaisten kesken.
Se on myös alueellinen ja diplomaattinen kiista, -
ja jopa sisäpoliittinen sekä tietysti uskonnollinen.
Vuoden 1967 sodasta on 50 vuotta.
Näytän teille CIA:n asiakirjan vuodelta 1971.
Se on tilannearvio, joka on otsikoitu: "Jerusalem - toivoton kiistakysymys".
Monet asiantuntijat ovat vuosien mittaan etsineet turhaan ratkaisua, -
joka tekisi rauhan mahdolliseksi -
ja sovittelisi kaupunkia koskevat alueelliset ja uskonnolliset kiistat.
Tohtori Mordechai Kedar, -
juutalaiset ovat ikävöineet Jerusalemiin vuosisatoja -
toisen temppelin tuhosta lähtien.
Sitä on aina pidetty juutalaiskansan sydämenä.
Vaikka Israel onnistui sodan kolmantena päivänä valloittamaan -
kaupungin itäosan, erityisesti Temppelivuoren, -
Itä-Jerusalem liitettiin Israelin valtioon vasta vuonna 1980.
Silloin Jerusalem julistettiin Israelin yhtenäiseksi pääkaupungiksi.
Miksi sitä ei tehty heti tuoreeltaan?
Ei se niin mennyt.
Israel liitti itseensä melkein heti -
suuria osia Itä-Jerusalemista.
Myös Betlehemin liittämisestä keskusteltiin tuolloin.
Joka tapauksessa Jerusalem laajennettiin heti sodan jälkeen.
Taistelua Jerusalemista ei voi ymmärtää -
tarkastelematta islamilaista ajattelua.
Valitettavasti se ymmärretään lännessä huonosti.
Omasta näkökulmastaan islam ei tullut maailmaan -
elämään juutalaisuuden ja kristinuskon rinnalla, -
vaan korvaamaan ne.
Se omi itselleen kaiken, mitä juutalaisuudessa ja kristinuskossa on.
Siksi Abraham, Iisak ja Jeesus olivat heidän mukaansa muslimeja.
Muslimit kaappasivat kaiken itselleen.
Juutalaisuus on islamin mukaan din al-batil, "vääryyden uskonto", -
ja islam on din al-haqq, "totuuden uskonto".
He pelkäävät, että jos palaamme maahamme, -
pääkaupunkiimme ja temppelivuorelle, -
juutalaisuus herää taas henkiin.
Jos juutalaisuudesta tuleekin din al-haqq, "totuuden uskonto", -
miten islamille käy?
Juutalaisuuden nousu raunioistaan merkittäväksi, eläväksi uskonnoksi -
on teologinen uhka islamin pelkälle olemassaolollekin.
Sitä he pelkäävät.
Vuodesta 1967 lähtien olen uskonut, -
että Jerusalem on -
tärkein ja vaikein ongelma Israelin ja palestiinalaisten välillä, -
eivät pakolaiset, siirtokunnat tai rajat.
Jerusalem on uskonnollinen, historiallinen ja turvallisuuskysymys.
Jos lähivuosikymmeninä ei saada järjestelyä palestiinalaisten kanssa, -
suurin ongelma on Jerusalemin tulevaisuus.
Juuri siksi Israelin perustajaisät välttelivät kysymystä -
saatuaan haltuunsa Itä-Jerusalemin -
sekä islamin ja kristinuskon pyhät paikat.
Ben Gurion valitteli sitä laiminlyöntiä jälkeenpäin, -
mutta itse asiassa -
missään Israelin puolustusvoimien asiakirjassa ennen vuotta 1967 -
ei mainita suunnitelmia koko Jerusalemin valtaamiseksi, -
ei edes silloin, kun Israelin ja Jordanian välillä oli jännitteitä.
Palestiinalaiset sanovat olevansa nyt Israelin miehittämiä, -
mutta sitä ennen he olivat Jordanian miehittämiä 18 vuotta.
Israel halusi enimmilläänkin saada Hebronin -
tai yhdistää Pohjois-Jerusalemin Scopusvuoreen, -
eikä avata tätä Pandoran lipasta.
Israel tiesi, että se aiheuttaisi ongelmia sekä Israelin sisäisesti -
että muslimimaailman kanssa.
Keskustelemme palestiinalaisista, mutta huomatkaa, -
että islamin pyhien paikkojen kolme suojelijaa eivät ole palestiinalaisia.
He ovat Saudi-Arabian, Jordanian ja Marokon kuninkaat.
Palestiinalaiset ovat itse tehneet tarkoitusperänsä selviksi.
Tässä palestiinalaishallinnon tuottamassa huivissa lukee: -
"Jerusalem on meidän." Mistä lähtien?
Toisella puolella näkyy koko maa nimellä "Palestiina".
He tietävät näiden asioiden yhteyden.
Ilman Jerusalemia Israel menettäisi tahdonvoimansa.
Siksi he vaativat Jerusalemia, ja eräät maat valitettavasti tukevat heitä.
Ne maat eivät jostain syystä siirrä lähetystöään Jerusalemiin.
He pitävät Jerusalemia heikkona lenkkinä.
Maailma on tunnustanut Israelin, -
mutta ei vielä Jerusalemia sen pääkaupungiksi, -
vaikka juutalaisten pääkaupunki on maailman vanhimpia pääkaupunkeja.
Tohtori Kam, -
jakosuunnitelman mukaan Jerusalem on kansainvälinen kaupunki.
Sen mukaan siitä ei tule juutalaisten eikä palestiinalaisten pääkaupunkia.
Miten voimakkaasti Israel yrittää muuttaa -
tätä kansainvälisen yhteisön kantaa?
Miten paljon se on saanut vastakaikua maailmalta?
Jerusalem on ollut miehitetty tai yhdistetty jo 50 vuotta.
Vapautettu, veli hyvä!
Ajatus on silti vieläkin vaikea myydä muille maille.
On korostettava yhä uudelleen, että se on Israelin pääkaupunki, -
jota jotkut hallinnot eivät tunnusta.
Arabimaat on saatava hyväksymään kompromissi.
Kesäkuun 7. päivän aamuna tai 6. päivän iltana 1967, -
kun Vanhaan kaupunkiin tunkeutumisesta keskusteltiin, -
eräät hallituksen jäsenet epäröivät, -
muistaakseni myös puolustusministeri Moshe Dajan.
He pelkäsivät ongelmia kristittyjen ja muslimien kanssa.
Kesäkuun 7. päivän aamuna hän ei enää voinut vastustaa kiusausta.
Vuoden 1967 kesäkuussa paikalla oli kaksi pikkukaupunkia, -
joista läntistä hallitsi Israel ja itäistä Jordania.
Ne oli erotettu piikkilanka-aidoilla.
Sen jälkeen Jerusalemiin on rakennettu uusia asuinalueita -
sekä länsi- että itäosaan, mutta ei Vanhaan kaupunkiin.
Vanha kaupunki on kuin Vatikaani Roomassa.
Kaupunki voi olla kansallinen pääkaupunki tai kaksikin sellaista -
erillään pyhistä kohteista.
Useitakin ehdotuksia on tehty yhteisestä mekanismista -
molemmille kaupungeille ja erilliselle uskonnolliselle elimelle, -
joka valvoisi uskonnollisia kohteita.
Tohtori Kedar, -
Jerusalemin kuuluisin pyhä kohde on Temppelivuori, -
arabiaksi Haram al-Sharif.
Sillä paikalla olivat Raamatun ensimmäinen ja toinen temppeli.
Vaikeuksien vuoksi Israel ei vieläkään halua muuttaa tilannetta.
Paikalla ei käytännössä toteuteta uskonnon harjoittamisen vapautta.
Vain muslimit saavat rukoilla siellä, kristityt ja juutalaiset eivät.
Miten vaikeaa Israelin on muuttaa se tilanne niin, -
että kansainvälisen lain mukainen vapaus toteutuisi?
Riippuu keneltä kysyy.
Poliisi ei halua sinne yhtäkään juutalaista, -
koska he haluavat välttyä mellakoilta ja päästä rauhassa kotiin.
Uskonnollisille juutalaisille se on pyhä paikka.
Mikseivät he saisi rukoilla siellä?
Kaikkialla muualla he saavat, mutta temppelin paikalla eivät.
On kyse myös ihmisoikeuksista. Eikö juutalaisilla ole niitä?
Jotkut juutalaiset ovat eri mieltä, etenkin ultraortodoksirabbit.
Heillä on omat syynsä olla menemättä sinne.
Mutta niiltä, jotka haluavat rukoilla siellä, on pääsy kielletty -
vain siksi, että muslimit pelkäävät sitä.
Herra Oren, kertoisitteko siitä laajemmin?
Joillakin on se puristinen käsitys, että paikka kuuluu vain meille -
tai meidän pitäisi hallita sitä.
Sen äärimuoto oli juutalainen maanalainen liike 1980-luvulla -
ja myöhemminkin.
He suunnittelivat Temppelivuoren räjäyttämistä -
tai ampumista kauempaa.
Se huolettaa Israelin turvallisuusviranomaisia.
Israel on nyt konfliktissa palestiinalaisten kanssa -
ja laajemmin arabimaailman ja Iranin kanssa.
Se ei kuitenkaan ole konfliktissa Indonesian, Malesian -
tai muiden muslimimaiden kanssa, jotka eivät ole arabimaita.
Jos Israelia syytetään islamin pyhien paikkojen häpäisemisestä, -
syttyy yleinen jihad Israelia vastaan.
Se tapahtui jo 1960-luvun lopulla, -
kun joku sytytti moskeijan tuleen, -
mutta sitten tekijäksi osoittautui hullu australialainen, -
ja tilanne rauhoittui.
Se on kuitenkin aina turvallisuus- viranomaisten suurin huolenaihe.
Miten maailma suhtautuu paikan uskonnolliseen merkitykseen?
Nykytilanteen säilyttämisestä puhutaan jatkuvasti.
EU-ulkoministeri Federica Mogherini -
ja USA:n entisen hallinnon ulkoministeri John Kerry -
halusivat säilyttää nykytilanteen.
Käytännön järjestelyjä on erilaisia.
Patriarkkojen hauta Hebronissa on jaettu eri aikoihin ja alueisiin, -
koska se on pyhä sekä juutalaisille että muslimeille.
Useita ehdotuksia tehtiin Camp Davidissa vuonna 2000 -
presidentti Clintonin aikaan.
Jotkut saisivat vuoren ylimmän osan -
ja toiset sen luolat ja tunnelit.
Se on vaikeaa, mutta kompromisseja täytyy tehdä.
Korostaisin ongelman mutkikkuutta.
Muutaman viikon kuluttua kuuden päivän sodasta -
kuningas Hussein vieraili useassa muslimi- ja arabimaassa.
Hänen rajoitteensa tulivat hyvin esiin.
Hän halusi tarjota Israelille jotain saadakseen rauhansopimuksen -
sekä Länsirannan ja Itä-Jerusalemin takaisin.
Näissä maissa hänen ajatuksensa tyrmättiin.
"Jerusalem ei kuulu vain Jordanialle, vaan koko muslimimaailmalle!
Et voi luovuttaa siitä mitään!"
Jos vaikkapa palestiinalaishallinto harkitsee jonkinlaista kompromissia, -
muut muslimimaat painostavat sitä rankasti.
Kompromissi on myönnytys, ja myönnytys on maanpetos.
Palataan vuoteen 1967. Hetkinen, tohtori Kedar!
Puolustusministeri Moshe Dajan päätti kieltää -
juutalaisten rukoilemisen Temppelivuorella.
Oliko sen tarkoitus suojella israelilaisia -
vai muodostaa sen avulla uusi järjestely?
Puolustusministeri Moshe Dajan halusi miellyttää muslimeja.
Hän luovutti Waqfille paikan avaimet. Miksi?
Jotkut sanovat, että paikka oli hänelle liian uskonnollinen.
Todellinen syy oli se, että hän halusi kaivaa siellä.
Hän varasti muinaisesineitä eri puolilla maata.
Kuulin siitä hänen seuralaisiltaan. Tietoa ei ole julkaistu.
Hän sopi Waqfin kanssa, että jos hän tulee yöllä taltta kädessään, -
kukaan ei huomaa, ja hän voi varastaa mitä tahtoo.
Sitten toinen asia.
Arabialaisen sanonnan mukaan valehtelija tarvitsee hyvän muistin.
Jordanialaiset julkaisivat vuonna 1963 -
tämän Länsirannan ja Jordanian oppaan, -
ja vuonna 1961 Jerusalemin panoraaman.
Molemmissa on Jerusalemin kartta, -
jossa Temppelivuoren nimi on "Moorian vuori" kuten Raamatussa.
Hopeakupolinen al-Aqsa on sen eteläosassa.
Nykyään he eivät enää puhu Moorian vuoresta, -
koska se on tuttu Raamatusta ja kuuluisi juutalaisille.
Ennen kuuden päivän sotaa he eivät aavistaneet, -
että juutalaiset vapauttaisivat Itä-Jerusalemin.
Aina kun jordanialaiset kysyvät, -
miksi emme anna palestiinalaisille valtiota -
ja Jerusalemia sen pääkaupungiksi, -
vastaan aina kysyen, miksi he eivät antaneet sitä.
He miehittivät sitä 18 vuotta, 7000 päivää!
Heillä oli paljon aikaa perustaa palestiinalaisvaltio, -
jonka pääkaupunki olisi Itä-Jerusalem.
Miksei Arabiliitto vaatinut Jordanialta samaa kuin nyt meiltä?
Tämä kaikki on pelkkää valhetta.
Al-Aqsa, johon kaikki kilpistyy, ei alun perin edes ollut Jerusalemissa.
Se oli islamin lähteiden mukaan -
eräässä kylässä Mekkan ja Taifin välillä.
Vuonna 682, 50 vuotta Muhammedin kuolemasta, -
Abdullah bin Zubair nousi kapinaan ja sulki tiet Mekkaan.
Damaskoksesta käsin tuolloin hallinneet umaijadit -
valitsivat Jerusalemin väliaikaiseksi pyhiinvaelluskohteeksi.
Siksi he keksivät taruja Jerusalemista.
Šiiat eivät muuten tunnusta Jerusalemia pyhäksi paikaksi.
Se huuhaa alkoi vasta Khomeinin tultua valtaan.
1350 vuoden ajan Jerusalem ei merkinnyt šiioille mitään.
Jerusalemin merkitys muslimeille on pelkkää valetta.
Esitetty väite puolustusministeri Moshe Dajanista -
on tietojeni mukaan perätön.
Herra Oren, -
onko Jerusalem nykyään yhtenäinen?
Jerusalem ei ole yhtenäinen.
Hiljattain Haifaan ajaessani -
näin kyltin Haderan kaupungin lähellä: -
"Pitäkää Hadera yhtenäisenä!"
Rannikolla oleva Länsi-Hadera haluaa irrottautua kaupungista.
Kaupungin yhtenäisyys on hallinnollinen kysymys.
Jerusalem ei ole yhtenäinen, koska siinä on kaksi eriarvoista osaa.
Kaupunginhallitus ja Israelin hallitus kohtelevat niitä eri tavoin.
Jerusalemin palestiinalaisasukkaat eivät ole Israelin kansalaisia.
He ovat asukkaita, jotka voivat äänestää, -
mutta samoja oikeuksia heillä ei ole.
Heillä on kyllä etuoikeuksia, -
joita ei ole palestiinalaishallinnon alaisuudessa asuvilla, -
esimerkiksi sosiaaliturva.
Mainitsen erään asian Dajanin legendasta.
Israelin puolustusvoimat ottivat haltuunsa Itä-Jerusalemin, -
kuten Länsirannankin.
Vielä nykyäänkin armeija hallitsee Länsirantaa, toisin kuin Jerusalemia.
Armeijan päärabbi ja kansallis- uskonnollisen puolueen poliitikko -
yritti jättää noudattamatta -
esikuntapäällikkö Rabinin ja puolustusministeri Dajanin käskyjä.
Tuolloin Israelia hallitsi maallistunut hallinto.
Sen uskonnollisten ministereiden linja koveni kovenemistaan.
Kansallisuskonnollisesta puolueesta tuli siirtokuntalaisten puolue.
Kysyn samaa teiltä: onko Jerusalem yhtenäinen?
Teoriassa se on yhtenäinen, -
mutta käytännössä se on jakaantunut.
Siellä on muuri terrori-iskujen estämiseksi.
Osa israelilaisista ei mene tietyille alueille, -
koska he pelkäävät terrori-iskuja, joita on nähty viime vuosina.
Jakautuminen ei siis ole vain hallinnollista.
Tel Avivissa on suuri muslimikortteli, Jaffa.
Pariisissakin on muslimikortteleita.
Itä-Lontoo on muslimikortteli.
Miksei Jerusalemissa voisi olla?
Eivät nekään kaupungit ole täysin yhtenäisiä.
Mikä Jerusalemissa on niin erilaista?
Tarkoitan myös -
herra Orenin mainitsemaa erilaista hallinnollista käsittelyä.
Jos itäjerusalemilaiset äänestäisivät aktiivisemmin -
ja lähettäisivät edustajansa kaupunginvaltuustoon, -
he saisivat enemmän rahaa.
Niin demokratia toimii.
Jerusalem oli juutalaisten pääkaupunki jo silloin, -
kun muslimien esi-isät joivat vielä viiniä, -
hautasivat tyttärensä elävältä ja palvoivat epäjumalia autiomaassa.
Jerusalem on ollut pääkaupunkimme 3000 vuotta.
Islam on ollut olemassa vain 1500 vuotta.
Oikeuden puolustamiseksi ei tarvitse vedota Raamatun aikoihin.
Yritämme nykyisessä maailman- järjestyksessä ratkaista konfliktia, -
jossa on alueellisia ja uskonnollisia ulottuvuuksia.
Eräs ongelma on se, että kesän 1967 jälkeen -
useita kyliä, asuinalueita ja pikkukaupunkeja -
liitettiin Jerusalemin kaupunkiin.
Nyt suur-Jerusalem on laaja alue.
Eräät kaupunginjohtajat halusivat laajentaa veropohjaa.
Niiden kylien luovuttaminen nostattaa poliittisen myrskyn Israelissa, -
vaikkei israelilaisilla ole niihin mitään sidettä.
Ohjelman lopuksi ottaisin esiin USA:n presidentti Donald Trumpin.
Hän lupasi kampanjassaan siirtää USA:n suurlähetystön Jerusalemiin.
Se merkitsisi sitä, -
että USA käytännössä tunnustaisi Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi.
Hän ei ole vieläkään toteuttanut lupaustaan.
Voiko hän vielä tehdä sen?
En usko hänen tekevän sitä, -
elleivät Israel ja palestiinalaiset pääse jonkinlaiseen sopimukseen.
Se olisi hänelle tilaisuus toteuttaa lupauksensa.
Tohtori Kedar?
Hän pelkää terroria.
USA:n lähetystöt tai muut kohteet voivat joutua iskujen kohteiksi.
Syyksi sanottaisiin lähetystön siirto Jerusalemiin.
Pitäisikö hänen sitten miellyttää terroristeja vai näyttää heille, -
että maailma toimii oman agendansa mukaan pelkäämättä heitä?
Valitettavasti amerikkalaiset ovat peloissaan.
Olen samaa mieltä.
Tässä on kaksi ulottuvuutta: veruke ja asiayhteys.
Se toimisi verukkeena Abbasille kieltäytyä poliittisesta prosessista.
"En voi tehdä sitä, koska lähetystö on siirretty."
Asiayhteys on se, että prosessin jossain vaiheessa se voidaan tehdä.
Trump voi ilmoittaa, että jos palestiinalaisvaltio tulee, -
sen pääkaupunki on Itä-Jerusalem, jonne tulee USA:n lähetystö, -
ja koska Israel on jo olemassa, -
sen lähetystö siirretään Länsi-Jerusalemiin.
Mutta koska hän ei tehnyt sitä heti, se on epätodennäköistä.
Ennen Trumpin vierailua Lähi-idässä Moskova tunnusti -
Länsi-Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi -
ja Itä-Jerusalemin Palestiinan pääkaupungiksi.
Miten merkittävä julistus se oli?
Se oli merkittävä julistus.
Jerusalem ei ole koskaan ollut -
minkään arabi- tai muslimimaan pääkaupunki.
On täysin perusteetonta väittää, -
että Jerusalemin pitäisi olla palestiinalaisvaltion pääkaupunki.
Olen kuullut useita suunnitelmia -
Jerusalemin ongelman ratkaisemiseksi -
Israelin ja palestiinalaisten yleissopimuksen puitteissa.
Niitä ei toistaiseksi toteuteta -
molempien puolten oikeistoryhmien painostuksen vuoksi.
Hamas ja palestiinalaishallinto -
eivät suostu luovuttamaan Jerusalemista mitään.
Ystäväni Jaakov Kedmi sanoo antaneensa ajatuksen -
Venäjän ulkoministeriölle.
Mutta miksei Venäjä ole jo siirtänyt lähetystöään?
Sitä emme nyt ehdi pohtia.
Kiitos, tohtori Kedar, herra Oren ja tohtori Kam!
Kiitos myös katsojille, näkemiin tiistaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta