Tervetuloa Jerusalem studioon!
USA:n presidentti Donald Trumpin -
Lähi-idän kiertue päättyi tiistaina.
Hän vieraili Saudi-Arabiassa, Israelissa ja palestiinalaisalueilla.
Vierailun lausunnoista ja päätöksistä keskustelevat -
TV7:n analyytikko Amir Oren -
ja reservin everstiluutnantti Reuven Ben Shalom, -
Jerusalem Postin kolumnisti.
Herra Oren, kertoisitteko Trumpin kiertueesta, alkaen Saudi-Arabiasta?
Pöly ei ole vielä laskeutunut.
Ben Gurionin lentokentällä -
tuuli kovasti -
sekä maanantaina Trumpin tullessa että tiistaina hänen lähtiessään.
Yhteenvetoa ei vielä voi tehdä.
Lähi-idän vierailu oli selvästi jakautunut kahteen osaan.
Ensimmäinen osa oli Saudi-Arabia, -
jossa Trump puhui muslimi- ja arabimaailman johtajille.
Muslimi- ja arabimaailmat ovat muuten eri asioita.
Vierailun painopiste oli terrorin ja Iranin vastaisessa taistelussa -
sekä asekaupoissa ja muissa taloussopimuksissa -
Yhdysvaltojen ja Saudi-Arabian kesken.
Vierailun loppuosa keskittyi -
palestiinalaisten ja Israelin konfliktiin.
Vieraillessaan Jerusalemissa ja sen jälkeen Betlehemissä -
hän yritti kaihtaa konfliktin kansallisia ja alueellisia puolia.
Hän puhui "israelilaisista" ja "palestiinalaisista", -
ei "Israelista" ja "Palestiinasta", jotka viittaisivat valtioihin.
Hän puhui myös "juutalaisista, muslimeista ja kristityistä", -
kuin kyse olisi uskonnoista.
Ehkä kulissien takana käytiin salaisia neuvotteluja -
Trumpin, Netanjahun ja Abbasin kesken.
Siitä saamme kuulla myöhemmin.
Toistaiseksi kiertueessa näyttää olleen -
enemmän julistuksia, latteuksia ja kliseitä kuin varsinaista asiaa.
Tässä vierailussa oli todellakin kyse viesteistä.
Israelilla on aina suuria odotuksia -
tämänkaltaisilta vierailuilta.
Mitä sanoja presidentti käyttää?
Puhuuko hän "kahden valtion ratkaisusta"?
Esittääkö hän oman Lähi-idän-visionsa?
Israelin on turha odottaa sellaista.
Tämän vierailun tavoitteet on saavutettu: viestit on välitetty.
Viestien merkitystä ei pidä aliarvioida.
Trumpin viesti Saudi-Arabialle oli erityisen tärkeä: -
USA:n linja Lähi-idässä on muuttunut.
Siihen kuuluu uusi liittouma ja visio, -
johon kuuluu myös Israelin ja palestiinalaisten konflikti.
Pääministeri Netanjahu julisti Trumpin vierailun toisena päivänä, -
että Washingtonin uusi linja on vahvistanut -
USA:n johtajuuden Lähi-idässä.
Miten merkittävä julistus se on?
Trump korosti myös USA:n yhtenäistä alueellista linjaa -
yksittäistapausten sijaan.
Ovatko ne sopusoinnussa keskenään?
Muisti on lyhyt ja mielikuvien värittämä.
Koska uusi hallinto on republikaanien hallussa -
sekä kongressissa että Valkoisessa talossa, -
ja koska Trumpin tyyli on erilainen kuin Obaman, -
uutta hallintoa pidetään herkästi entisen täydellisenä vastakohtana.
Se ei ole totta.
USA:n ulkopolitiikka jatkuu pitkälti samoilla linjoilla.
Taistelu Isisiä vastaan jatkuu, -
ja Iran-politiikkakin on pitkälti samanlaista.
Sanat ja niiden sävy ovat muuttuneet, mutta ei itse politiikka.
"Uuden alun" mielikuva hyödyttää kuitenkin Saudi-Arabiaa ja Israelia.
Ei se ole sellainen, -
mutta sitä teeskennellään, koska se miellyttää kaikkia.
Mielenkiintoinen kommentti.
On silti tärkeää vaikuttaa arabimaailman mielikuviin.
Arabit todennäköisesti huokaisevat nyt helpotuksesta.
Israelin osalta olen samaa mieltä.
Trumpilla ei ole visiota Israelin ja palestiinalaisten konfliktista.
Hän ei ole pitkän linjan visionääri vaan liikemies.
Hänen on opittava lisää.
Hänellä on apunaan hyviä neuvonantajia.
Hänen linjansa arvioimiseksi -
kannattaakin tarkastella kenraali McMasteria ja kenraali Mattisia.
He tuntevat Lähi-idän, ja heillä on selvä käsitys jatkosta.
Siitä ei ole vielä puhuttu mitään.
Trumpin sopimuksentekijän maine on harhaa.
Kaikissa niissä menestyksekkäissä sopimuksissa, -
joita hän on vuosien mittaan tehnyt, -
hän on itse ollut hyötyvänä osapuolena, -
kuten oletettavasti toinenkin osapuoli.
Nyt hän haluaa välittää sopimuksen muiden kesken.
Osapuolilla on vastakkaisia käsityksiä. Ei hänellä ole kokemusta siitä.
Hän nimenomaan korosti sitä, että sopimus voi olla mahdollinen, -
jos osapuolet laativat sen yhdessä kasvotusten.
Miten suuri haaste se on?
Hän on sanonut sitä vaikeimmaksi sopimukseksi, jota on koskaan tehnyt.
Se pitäisi tehdä toisinpäin.
Sopimus pitäisi neuvotella salaa lähettiläiden välityksellä.
Esimerkiksi Jitschak Molcho Netanjahun puolesta -
ja Saeb Erekat Abbasin puolesta.
Johtajien pitää kokoontua vasta sitten, kun luonnos on valmis -
ja jäljellä on vain muutama kiistanaihe johtajien ratkaistavaksi.
Kaiken jättäminen huippukokoukseen on tuhoon tuomittua.
Presidentinvierailuja on kahdenlaisia.
Menestyksekkäät ovat sellaisia kuin Jimmy Carterin vierailu 1979 -
sopimuksen solmimiseksi Sadatin kanssa.
Sen jälkeen oli Camp Davidin kokous.
Presidentin piti silti vierailla knessetissä, tavata ministereitä -
ja vaikuttaa yleiseen mielipiteeseen sopimuksen puolesta.
Pelkät puheet ja kuvaussessiot eivät vie mitään eteenpäin.
Juuri se oli vierailun tarkoitus, ja siinä se onnistuikin.
Se on ehkä tuottanut pettymyksen niille, -
jotka odottivat visiota ja suunnitelmia.
Itse asiassa uskon, -
että Israelin oikeistojohtajat ja palestiinalaiset ovat huojentuneita.
Trumpin pelättiin sitovan meidät johonkin, -
jota on mahdotonta toteuttaa.
Trumpin "diili" merkitsisi väistämättä monia myönnytyksiä.
En muuten pidä Trumpin käyttämästä sanasta "diili".
Se kuuluu hänen tyyliinsä, -
mutta se on paljon enemmän kuin vain "diili".
Tähän liittyy eräs toinenkin asia.
Tiistaina Manchesterin terrori-iskun jälkeen -
Trump kuvaili terroristeja "luusereiksi", häviäjiksi.
Presidentti Trump haluaa voittaa.
Hän ei investoi poliittista pääomaansa epäonnistuvaan sopimukseen.
Ennen vierailua odotettiin -
Israelin ja palestiinalaisten "lopullista sopimusta".
Vierailun aikana Trump alkoi kuitenkin korostaa -
Saudi-Arabian osaa vierailusta.
Sopimus saudien kanssa on "eeppinen" ja "ennennäkemätön", -
koska se on helpompi panna toimeen.
Hän alkaa vältellä Israelin ja palestiinalaisten kysymystä.
Hän ei halua leimautua epäonnistujaksi.
Mainitsitte hirvittävän terrori-iskun, joka tapahtui maanantai-iltana.
Se varjosti myös Trumpin ja Abbasin tapaamista.
Iskussa kuoli 22 ihmistä ja 59 loukkaantui.
Vaikuttiko isku siihen tapaamiseen?
Kansainvälisen median huomio kääntyi Iso-Britanniaan.
Israelissa silti toivottiin lausuntoa, mutta sitä ei tullut.
Jos se jotain vaikutti, niin medianäkyvyyteen.
Abbas sai tietysti tilaisuuden antaa lausuntonsa kokouksen alussa.
Se auttoi häntä luomaan mielikuvaa palestiinalaisista -
vastustamassa terrorismia lännen rinnalla.
Siitä oli hänelle hyötyä.
Se näytti melkein järjestetyltä keinolta -
konfliktin mutkikkuuden osoittamiseksi.
En usko sen vaikeuttaneen tapaamista.
Palaisin keskustelemaan Saudi-Arabiasta.
Saudi-Arabia ja Yhdysvallat tekivät valtavan asekauppasopimuksen.
Saudi-Arabia ostaa 100 miljardilla dollarilla edistyksellistä aseistusta, -
kuten F-35-hävittäjiä ja muuta kalustoa, jota ei ole edes Israelilla.
Se on tietysti viesti Iranille, mutta onko se viesti Israelillekin?
Viestiikö USA, että se on maltillisen arabimaailman tukena, -
ja että Israelin pitäisi osallistua siihen?
Viestii tietyllä tasolla.
Se myös heijastaa Israelin heikkoa vaikutusvaltaa USA:n hallintoon.
Toisenlaista oli vuoden 1981 AWACS-kiistassa.
Reaganin hallinnolla oli ystävälliset välit Israeliin ja Beginin hallintoon.
Begin oli vihjannut haluavansa Reaganin voittoa Carterista.
Silti Reagan halusi myydä Saudi-Arabialle -
ilmavalvonta- ja taistelunjohtokoneita.
Kyse ei siis ollut hävittäjistä, -
vaan vain valvonta- ja taistelunjohtojärjestelmästä.
Israel kuitenkin vastusti kauppaa.
USA:n hallinnon voitto osoitti Israelin vaikutusvallan heikkouden, -
vaikka Israelilla oli paljon ystäviä kongressissa.
Nyt Netanjahu ei voi yrittääkään sellaista.
Kongressia hallitseva republikaanipuolue ei kuuntelisi häntä.
Israelilla on jo oma sopimuksensa: -
lähes 40 miljardia dollaria seuraavan kymmenen vuoden aikana.
Se ei ole 100 miljardia, -
mutta siihen 100 miljardiin kuuluu teknistä apua, huoltoa ja varaosia.
Sopimuksessa on viisi osaa.
Yksi niistä on kotimaan turvallisuus, aitoja ja sen sellaista.
Toinen on meriturvallisuus Persian- eli Arabianlahdella.
Sitten on ilmavoimien modernisointi -
ja ilmatorjuntaohjukset ohjauskeskuksineen.
Sitten on kyberjärjestelmät, -
joista Israelin pitäisi ehkä olla eniten huolissaan.
Vaikka saudit tietysti vetoavat Iranin tunnettuihin valmiuksiin, -
ne tekevät kuitenkin Saudi-Arabiasta edistyksellisen sotamahdin.
Se huolettaa Israelia jonkin verran, mutta se kyllä selviää siitä.
Laadullinen sotilaallinen ylivoima -
on aina ollut keskeinen aihe Israelin ja USA:n dialogissa.
Tavoitteemme on aina etulyöntiasema vihollisiimme nähden.
Saudi-Arabia ei kuitenkaan ole vihollisemme.
Emme ehkä pidä siitä, -
että naapurimaallamme on ylivoimaiset valmiudet, -
mutta meidän ei saisi pitää sitä muuttujana vaan vakiona.
Egyptilläkin on F-16-hävittäjiä ja Apache-taisteluhelikoptereita.
Voihan sekin joskus muuttua viholliseksi, -
mutta nyt meillä on rauhansopimus.
Saudi-Arabian kanssa ei ole.
Ei olekaan, mutta vihollinen se ei ole.
Trump ei muuta Lähi-itää, vaan tulee vain mukaan -
jo olemassa olevaan kiinnostavaan dynamiikkaan.
Työskentelemme jo ystäviemme kanssa yhteisten etujen hyväksi, -
pitkälti kulissien takana.
Tämä on tilaisuus syventää yhteistyötä merellä ja kybersodankäynnissä -
pääasiassa Iranin uhkaa vastaan.
Hän ei ole muuttanut Lähi-itää, -
mutta hän toi ensimmäistä kertaa julkisuuteen -
Israelin läheisen yhteistyön -
Saudi-Arabian ja muiden maltillisten sunnimaiden kanssa.
Hän haluaa rohkaista sitä yhteistyötä Iranin uhkaa vastaan.
Miten tärkeä Iranin uhka on maiden suhteille, -
ja ulottuvatko suhteet sitä pidemmällekin?
Israelilla ja Saudi-Arabialla on ennenkin ollut yhteinen vihollinen.
1960-luvulla se oli Nasserin Egypti.
Nasser lähetti joukkojaan auttamaan Jemenin kapinallisia -
Saudi-Arabian tukemaa kuningasta vastaan.
Israelin ilmavoimat, joihin eversti Ben Shalom myöhemmin liittyi, -
toimitti ammuksia ja tarvikkeita rojalisteille.
Siten Israel oli Saudi-Arabian puolella.
1970-luvulla šaahin Iran oli Persianlahden suojelija, -
ja USA, Iran ja Israel olivat liittoutuneet -
Saudi-Arabian tueksi.
Nyt Iran on yhteinen vihollinen.
Viime vuosina saudit ovat yhä enemmän myöntäneet -
ei vain Israelin olemassaolon, -
vaan myös sen merkityksen alueellisena valtana.
Entinen tiedustelujohtaja Turki bin Faisal kannatti julkisesti -
suhdetta Israelin kanssa, -
mikäli Israel edistyy rauhanprosessissa -
palestiinalaisten kanssa saudien rauhanaloitteen mukaan.
Ehkä nykyisellä kuningas Salmanilla on tarjottavanaan jotain muuta.
Hän ei ehkä halua antaa kunniaa edeltäjälleen.
Ehkä sitä siis vielä muokataan.
Jos Israel hyväksyy kuningas Salmanin aloitteen, -
Saudi-Arabia saattaa tunnustaa Israelin avoimesti.
Arabialoite on tärkeä suhteen ymmärtämiselle.
Mikään Israelin hallinto tuskin ottaa sitä käsittelyyn.
Siksi tämä on pelkkää spekulaatiota.
Mielenkiintoinen kysymys on, -
miten Israelin ja palestiinalaisten neuvottelut ja mahdollinen sopimus -
nivoutuvat Lähi-idän kokonaisuuteen.
Jotkut USA:n hallinnossa pitävät -
Israelin ja palestiinalaisten konfliktia Lähi-idän avainkysymyksenä.
Se ei ole totta, mutta mielikuvat ovat tärkeitä.
Nähtäväksi jää, painostaako USA Israelia ja palestiinalaisia -
osana Lähi-idän kokonaislinjaa.
Ennen arabikevättä -
CENTCOMin komentajat, kenraali Petraeus, kenraali Mattis ja muut, -
tapasivat sanoa niin.
Nyt he myöntävät, että monia muitakin ongelmia on, -
eikä tämä konflikti toimi kaikkien ongelmien laukaisijana.
Se täytyy kuitenkin ratkaista niin, -
että eri maiden väestöt hyväksyvät johtajiensa päätökset.
Autokraattisissakin maissa, kuten arabimaissa, -
johtajat tarvitsevat jonkin verran kansansa hyväksyntää.
Sitä varten tarvitaan jokin hyvitys.
Nykytilanne ei voi jatkua.
Trumpin vierailun aikana puhuttiin mahdollisesta kokouksesta -
presidentti Abdel Fattah al-Sisin ja presidentti Trumpin suojeluksessa.
Kuningas Abdullah olisi myös erottamaton osa prosessia.
Miten toimiva vaihtoehto se olisi lähitulevaisuudessa -
prosessin käynnistämiseksi?
Tämä on ollut itsestään selvä kokoonpano siitä lähtien, -
kun Israel solmi rauhansopimukset Egyptin ja Jordanian kanssa.
Israelin pääministerin -
ja palestiinalaisjohtajan -
jokainen askel on käsitelty jossakin sellaisessa kokouksessa.
Clintonin aikaan se oli Tabassa.
Viime kesänäkin Sisi teki aloitteen, -
ja Netanjahu melkein otti työväenpuolueen hallitukseensa, -
mutta sitten hän luopui siitä ja otti Liebermanin puolustusministeriksi.
Lieberman on kovan linjan oikeistolainen.
Se on siis mahdollista.
Jos Trump päättää, että nyt on sen aika, -
nämä viisi johtajaa, Trump, Abbas, Sisi, Abdullah ja Netanjahu -
kokoontuvat esimerkiksi Aleksandriassa -
käynnistääkseen prosessin uudelleen.
Trump varmasti yrittää esitellä vierailun tuloksia.
Hänen on keksittävä jokin kokoontumismekanismi.
Siellä pidetään kauniita puheita.
En odota kokoukselta ratkaisua.
Se vain näyttää suuntaa, mihin edetä.
Tarvitsemme aikaa. Lähi-itään tarvitaan länsimaisia arvoja.
Onko Trumpilla tarpeeksi vaikutusvaltaa -
Netanjahuun ja tämän hallintoon, -
sekä palestiinalaishallintoon ja Abbasiin?
Hänellä on valtaa tuoda osapuolet kokoukseen -
antamaan rauhanjulistuksia, -
mutta kuten hän on itsekin sanonut, hän ei voi sanella ratkaisua.
Hän vain haluaa osapuolet yhteen edistämään rauhaa.
Hän yritti vakuuttaa meidät rauhan tärkeydestä, -
mutta senhän me jo ymmärrämme.
Ongelma on se, että osapuolten välillä on liian iso kuilu.
Vaikka tämä mekanismi toimisi, en usko sovintoon lähitulevaisuudessa.
Odotamme Trumpin sanovan Abbasille, -
että kiihotuksen ja terroristien rahoittamisen pitää loppua.
Hänhän on USA:n presidentti, ja kyse on amerikkalaisten verovaroista.
Terrorismi vähentyisi, jos siitä ei saisi enää kuukausirahaa.
Ei hän voi tehdä sitä, koska Abbas menettäisi heti valtansa.
Tämä on niin mutkikas ongelma, että se voi kestää vielä vuosikymmeniä.
Presidentti Trumpin toiminnalla on kaksi ulottuvuutta: -
valtuudet ja poliittinen valta.
Kautensa alussa Trumpia syytettiin antisemitismistä -
tai antisemitististen lausuntojen sallimisesta -
hallinnossa tai sen kannattajien keskuudessa.
Hän tuli Israeliin saamaan valtuudet ei vain Israel-myönteisenä -
vaan myös juutalaismyönteisenä.
Hän toi mukanaan tyttärensä ja vävynsä, jotka ovat juutalaisia.
Hän vieraili Länsimuurilla ja osoitti olevansa juutalaisten ystävä, -
tai ei ainakaan juutalaisvastainen.
Se antaa hänelle valtuudet tehdä jotain Israelia koskevaa.
Toinen on hänen sisäinen poliittinen valtansa, -
joka on kyseenalainen.
Kiertue antoi hänelle irtioton niistä ongelmista, -
mutta ne odottavat häntä kotona.
Hän ei voi tehdä mitään -
Robert Muellerin johtamalle tutkinnalle -
eikä kongressin valvontakomiteoille.
Parasta mitä hän voi tehdä, on pitää kielensä kurissa.
Eivätkö sisäiset haasteet yllytä häntä -
antamaan vahvoja lausuntoja Lähi-idästä, -
kuten aiempiakin presidenttejä?
Tässä on kaksi erillistä kehityskulkua, joilla on oma aikataulunsa.
USA:n sisäisestä tilanteesta en uskalla sanoa mitään.
Lähi-idästä taas sanoisin, -
että jos hän antaa julistuksen, siihen ei kuulu edes aikataulua.
Toivottavasti he eivät tee sitä virhettä, että asettaisivat aikarajan.
Lähi-idässä on kyse vuosista, -
sisäisissä ongelmissa enintään kuukausista.
USA:n, Israelin ja palestiinalais- hallinnon poliittiset kalenterit -
eivät etene samassa tahdissa.
Puolentoista vuoden jälkeen USA:ssa on kauden puolivälin vaalit.
Pian sen jälkeen alkaa vuoden 2020 presidentinvaalisykli.
Vaikka itse vaalit ovat neljän vuoden päästä, -
sen ensivaiheet alkavat pian kauden puolivälin vaalien jälkeen.
Israelissa voi tulla ennenaikaiset vaalit -
Netanjahun juridisten ongelmien vuoksi tai poliittisista syistä.
Presidentti Abbas on yhtenään jäämässä eläkkeelle.
Hän voi määrätä vaalit tai sitten ei.
Aina kun diplomaattinen prosessi pääsee käyntiin, -
se pysähtyy poliittiseen vastatuuleen.
Ohjelma on lopuillaan.
Eversti Ben Shalom, mitä arvelette tapahtuvan lähitulevaisuudessa?
Huomenna palaamme todellisuuteen.
Olemme antaneet vierailulle liikaa painoarvoa.
Se oli hieno ja onnistunut vierailu.
Hienoa, jos Trump pääsee kotiin turvallisesti.
Israelin turvallisuusjoukot tekivät hyvää työtä.
Nyt palaamme Lähi-idän realiteetteihin.
En odota mitään lähitulevaisuudelta.
Trumpin vierailu oli siinä mielessä onnistunut, ettei se epäonnistunut.
Diplomaattisesti odotukset olivat korkealla, -
mutta ei itse Trumpin suhteen.
Hän ei tehnyt mitään typerää, vaan esiintyi maailmanjohtajana.
Mitä muuhun tulee, näemme sen lähikuukausina.
Kiitos, herra Oren ja eversti Ben Shalom!
Kiitos katsojille, näkemiin tiistaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta