JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Alates 50-päevasest Gaza sõjast
Iisraeli ja Hamasi vahel 2014. a suvel
on püsinud suhteline vaikus.
Pingete kasvades on näha
nii retoorilisi kui füüsilisi ettevalmistusi uueks lahinguraundiks,
mis tekitab küsimuse, millal toimub järgmine relvastatud konflikt.
Stuudios on dr Nir Boms,
Tel Avivi Ülikooli Moshe Dayani keskuse teadlane,
TV7 analüütik Amir Oren
ja reservikolonel dr Reuven Berko, päevalehe Israel Hayom kolumnist.
Hr Oren, selgitage veidi olukorda Iisraeli ja Hamasi vahel.
Kui vaadata objektiivselt huvide tasakaalu mõlemal pool,
pole konfliktiks põhjust.
Mõlemad pooled lükkaksid järgmise raundi
võimalikult kaugele.
Eskalatsioonil on aga oma hoog ja kalkulatsioonidega võidakse eksida.
Gazas toimuval on ka üks poliitiline dimensioon.
Ühesõnaga, Yahiya Sinwar tahtis saada Haniyeh'ks
ehk Hamasi juhiks Gazas.
Haniyeh tahtis saada Mashaaliks ehk Hamasi üldjuhiks
ja Mashaal tahab saada Abu Mazeniks (president Abbas)
ehk kõigi palestiinlaste juhiks.
Nad kõik tahavad võimu
ja kuna nad peavad oma positsioone stabiliseerima, on võimalus,
et kui nad peavad oma vastutust rahva ees tähtsamaks
kui Iisraeliga sõdimist,
mis palestiinlaste asjale ilmselt kasuks ei tuleks,
vaid viiks Gaza ainult tagasi kiviaega,
kus oodatakse veel kaks aastat järgmist raundi,
siis võidakse see edasi lükata kuudeks või isegi aastateks.
Gazas on uus juhtkond.
Uus juht Yahya Sinwar
püüab uue juhina ilmselt kaht asja teha,
mis võivad näida vastanditena.
Ta tuleb sõjalisest tiivast
ja tahaks näidata end ehk veidi diplomaatilisema juhina.
Ühelt poolt peab ta näitama rahvusvahelisele üldsusele
ja lähikonnale, et Hamas võib olla potentsiaalne partner.
Mõningais dokumentides on räägitud võimalusest
aktsepteerida muudatusi varasemates avaldustes,
ja mingis raamistikus kõnelusi. Seda väljendatakse väga ettevaatlikult
Teiselt poolt peab ta näitama võimu, jätkama ähvarduste keelt
ja kindlustama rahva mõistmise,
et on tugev juht suhetes gazalastega ja ka Palestiina omavalitsusega.
Peame edasi minema nende kahe mõõtmega
ja ootama uusi sündmusi. Olen nõus, et eskalatsiooniks pole vajadust.
Regioonis toimub juba niigi piisavalt. Kuid sama seis oli ka 2014. a.
Seepärast võib eskalatsioon tulla.
Rakettide kogumine pole sama mis markide kollektsioneerimine.
Nende näitusele panemine võib karmimaid tagajärgi omada.
Usun, et olukord meie ja Hamasi vahel
läbib hinnangulisi muutusi Hamasis.
Tsiteeriksin Khaled Mashaali hiljutist avaldust Beirutis,
mida tõlgendati valesti.
Ta rääkis muutustest Hamasi põhikirjas, mis tundub vale.
Nad muutsid tegelikult
poliitilist lähenemist olukorrale
ja hindasid selle ümber.
Gaza blokaad, gazalaste kannatav ühiskond,
ja ummikus olukord.
Usun, et nad tegid pragmaatilisi otsuseid
konflikti suhtes Iisraeliga.
Nad on valmis oma terminoloogiat muutma.
Peamiselt selles, et nad ei võitle mitte juutide, vaid sionismi vastu.
Nad nõustusid lõpetama suhted Moslemivennaskonnaga.
Need on kosmeetilised muudatused
seoses probleemidega araabiamaailmas, eelkõige Egiptuses.
Ja lõpetuseks ütles mulle
endine vangide minister,
et näeme praegu
alternatiivse islamiemiraadi rajamist,
mis töötab vastu
ühtse Palestiina riigi loomisele.
Nad on huvitatud vaikusest sama palju kui meiegi.
Probleemide põhjuseks piiril
võivad olla radikaalsemad rühmitused, kes ei kuuletu Hamasi käskudele.
See on Iisraelil ja Hamasil hetkel ühishuvi,
et piiril oleks vaikne
ja oleks võimalik tulevikuks valmistuda.
Hr Oren, selgitage vaatajaile veidi,
mis täpselt juhtus nädala eest selle uue hartaga.
Probleem on palestiinlaste vaheline.
Sellel on väga vähe pistmist Hamasi suhetega Iisraeliga.
Eksisteerivad Kvarteti tingimused
ja Hamas pole kunagi tunnistanud Oslo lepinguid
ega Palestiina omavalitsuse loomist Oslo lepingute põhjal.
Nad muidugi osalesid valimistel
11 aasta eest ja võitsid.
Kuid nad pole veel tunnustanud POd ja kõnelusi Iisraeliga
ning seepärast ei saa Hamas Iisraeliga läbirääkimisi pidada.
Fatah ja POga on neil konflikt,
kuna Hamas otsustas, et neil on Gazas valitsust vaja.
Ametlikult on Gaza ja Läänekallas osa Palestiinast,
mitte kaks eraldiseisvat üksust. Kuid reaalselt on nad lahus.
Pärast üheksat valitsusaastat Gazas,
mille nad 2007. a jõuga üle võtsid,
otsustasid nad asju õigete nimedega nimetada
ja moodustada Gazale valitsuse, mida nad kutsuvad komiteeks.
Mahmoud Abbas reageeris sellele väga negatiivselt.
Mõne päeva eest toimus sõnavahetus
Hamasi ja PO esindajate vahel.
Nimetagu nad seda lepinguks, hartaks või põhiseaduseks,
pole vahet. Need on vaid vahendid laua äärde pääsemiseks.
Eriti nüüd, kui Egiptuses on al-Sisi režiim,
kellel on julgeolekukoostöö Iisraeliga ja kes on Moslemivennaskonna vastu
ning on seetõttu Hamasi suhtes üsna vaenulik.
Dr Boms, kui räägime sellest,
miks Hamas ei peaks Iisraeliga relvastatud konflikti alustama,
mõistavad seda kõik, kuid on piisavalt rühmitusi,
kellel on Hamasiga lahkhelisid ja kes ei taha teda Gazat valitsema.
ning näeksid pigem tema kukutamist nõrgestamise kaudu,
mis aga juhtub vaid uues relvastatud konfliktis Iisraeliga.
Nägime mullu juhuslikku raketituld, mida ei korraldanud Hamas ise,
vaid džihadistlikud rühmitused inspireerituna ISISest
või teised ISISest kannustatud rühmitused.
Kas need grupid, kes tahavad Hamasist vabaneda,
olgu Fatah Läänekaldal, kes tahab neid nõrgestada,
et Gazas uuesti võim üle võtta, või radikaalsemad rühmitused,
nagu džihadistid ja ISISega seotud rühmitused,
kes tahavad Hamasi nõrgestamist, hakkavad Hamasi vastu sõdima?
Islamirühmituste evolutsioon regioonis on põnev teema.
Arvame, et oleme leidnud radikaalse ja peagi kerkib esile veel radikaalsem.
Sama juhtus ka Hamasiga.
Hamas aga taotleb legitiimsust, esmalt gazalaste silmis
ja suhteis rühmitustega, kes teda eitavad.
Hamas peab kindlustama, et mõistetakse nende olemust
ning kehtestama oma usutavust ja autoriteeti.
Neil on vaja see tagada järgmise konflikti puhuks.
Seepärast on see neile oluline.
Nad püüavad kindlustada,
et Hamas jätaks Gaza kontekstis tugeva, jõulise juhi mulje.
Nad püüavad endast ka mõõdukamat muljet jätta,
eriti mainitud dokumendis, mis eelmine nädal avaldati.
Nad püüavad arendada rahvusvahelist legitiimsust,
väita, et Hamas on jõud, kellega tuleb arvestada
ja kes kaitseb palestiinlaste huve.
Peame meeles pidama, et Hamas ei baseeru Gazas.
Neil on Gazas baas, kuid nad tahaksid näha end palestiinlaste asjas juhina.
Nad püüavad oma pürgimuste ja tegevusega kindlustada,
et nende võim säilib ja peegeldub ka Läänekaldal.
Mõistame eelöeldu põhjal,
milles Palestiina omavalitsus Hamasi süüdistab.
PO väitel on Hamas rühmitus,
mis teenib Iisraeli huve,
et tappa unistus ühtsest Palestiina riigist.
Aeg-ajalt lahvatavad konfliktid on nende väitel võltsteater,
mis on loodud legitiimsuse saavutamiseks.
Viimaste regionaalsete muutuste
ja rahvusvahelise üldsuse nägemuse tulemusena
püüavad nad nüüd Iisraeli huvides luua legitiimsust
mitte üksnes palestiinlaste areenil,
vaid ka Egiptuse ja ümbritsevate araabiamaade silmis.
Sellega tahetakse heita varju
ja luua igavene takistus Palestiina riigi unistuse teostumisele.
Nad usuvad, et Hamasi tegevus on koordineeritud Iisraeliga
ja konfliktisituatsioonid tekivad vaid siis,
kui kontroll kaob käest mingite marionettrühmituste pärast,
keda ei suudeta kontrollida,
ja keda rahastavad riigid nagu Qatar ja teised,
lisaks rahale, mida Qatar maksab Hamasile
Iisraelile probleemide tekitamiseks, et teatrit elus hoida.
Ämblikmehe filmis ütleb Ämblikmehe onu:
"Suure väega kaasneb suur vastutus."
Käimas on huvitav dünaamika. 1990. aastail, pärast Oslo lepinguid,
kui Yasser Arafat naases Läänekaldale ja Gazasse,
olid Hamas ja Islamidžihaad allumatud rühmitused,
kes ei kuuletunud Arafatile.
Nüüd, kui Hamasil on Gazas võim, on ta äkitselt vastutustundlikum.
Hamasi sõjaline tugevus võrdub kahe divisjoniga.
See on jagatud kuude territoriaalsesse brigaadi.
Neil on ka mere- ja õhulahingutega seotud eliitüksusi.
Palestiinlaste Islamidžihaadil on umbes pool sellest.
Teistel rühmitustel on vaid mõnikümmend võitlejat.
Osa neist on hõimu- või kogukonnapõhised
ja osa pärinevad salakaubitsejate või teiste kurjategijate seast,
kel on monopol tubaka või elektroonika smugeldamises.
Neil pole isegi ideoloogiat.
Need provotseerivad Iisraeli Hamasi vastu reageerima,
näitamaks Hamasile, et neil on veto-õigus.
Sama tegi Hamas ka PLOga.
Nüüd on Hamas Moslemivennaskonnast lahti öelnud
ja tahab muuta oma suhet sellega.
Ta kuulutab, et on üksnes rahvuslik vabastusorganisatsioon
ja konkureerib seega PLOga.
Hamas on Harakat al-muqawamah al-islamiyya
ehk Islamistliku Vastupanu Rinne.
Neist elementidest ta ei vabane.
Need väikesed allumatud rühmitused
püüavad seega Iisraeli Hamasiga konflikti meelitada.
Iisraeli Kaitsejõud jäävad oma seisukoha juurde,
mille järgi Hamas vastutab ainsana
Gazast lähtuvate raketirünnakute ja igasuguse terroritegevuse eest.
Kas Iisrael võib olla sunnitud Hamasile vaheaega andma
ja võitlema nende väikerühmituste vastu,
kes püüavad Iisraeli elanikke kahjustada?
Iisrael ei oota Hamasilt mingit luba ega ürita koordineerida Hamasiga
nende ründamist, kes püüavad Iisraeli rakette tulistada.
Iisrael teab, mida teha.
Mõneti on see kasuks Hamasilegi, kes ei suuda õigel ajal reageerida.
See on ebastabiilne huvide tasakaal.
Hamas on islamiliikumine, kuid see on ka valitseja.
Nad mõistavad, et islamism pole maailmas eriti populaarne.
Islamistlikud liikumised on küll Lähis-Ida eri paigus kasvamas,
kuid näiteks Egiptuses need populaarsed pole.
Seepärast tuleb neist distantseeruda.
Hamasi ja Iisraeli ühishuvi on need rühmitused vaos hoida.
Kui tõenäoline on täieulatuslik konflikt näiteks järgmisel suvel?
Mõningate islamitõlgendajate väitel
võib miski selle käivitada mis tahes ajal.
Iisrael kohtleb Hamasi antud piirkonna valitsejana
ega lase Hamasil oma kohustuste eest põgeneda.
Hamas ei saa öelda: "Seda ei teinud meie, vaid nemad!"
Kui üritada Gazas autot varastada, siis Hamas takistab seda.
Seda ei saaks juhtuda,
kui Hamas ei vaataks läbi sõrmede.
Vahel ootab Hamas, et Iisrael teeks töö nende eest ära.
Kui Iisrael neid rühmitusi ründaks, oleks see teene Hamasile.
Ka Fatah'le meeldib,
kui nende eest Hamasi ründame,
kuna nad ei saa enam naasta Gazat valitsema.
Selle fenomeni tulemusel
ei tule Gazasse ja Läänekaldale kunagi ühtset Palestiina riiki.
Erinevalt hr Oreni väidetavast, pole nad sama palestiina rahvas.
Olen teeninud nii Gazas kui Läänekaldal.
Seal on täiesti erinevad hõimud.
Üks on saanud usulisi mõjutusi Egiptuse võimu ajast
ja teine on saanud mõjutusi Jordaania aegadest.
Neil on täiesti erinevad mõtteviisid. Neid ei saa enam ühendada.
Isegi ühe küla perede vahel on suuri erinevusi.
Dr Boms, kas nõustute?
Üldiselt võttes on nad tõesti erinevad rahvad.
Seepärast on neil erinev dünaamika.
Palestiinlaste hõimudünaamika
on erinev Jeruusalemmas, Läänekaldal ja Gazas.
Ka eri külad orienteeruvad erinevalt.
Seepärast peab Hamasi juhtkond saavutama mingi tasakaalu.
Lähis-Ida on rahutu.
Palestiinlaste küsimus pole naaberriikidele esmatähtis.
Euroopa ja ÜRO kogunesid äsja arutama Süüria küsimust,
mitte palestiinlaste asja.
Süürias on kasutatud keemiarelva.
Hamasi tegude arutamiseks pole piisavalt kannatust.
Temalt oodatakse rahulikku ootamist, kuni muud asjad on lahendatud.
Hamasile on parem, kui neid ei peeta islamiliikumiseks.
Kui Hamasi juhtkond tahab legimiteeti ja usutavust,
peavad nad ütlema: "Me pole islamistid ega radikaalid,
vaid sekulaarsed natsionalistid ja läbirääkimispartnerid."
Me pole rääkinud Gaza rahvast.
Gaza on nagu Hongkong või Singapur, aga vaene.
Peaks olema!
Kitsal maaribal
elab ligi kaks miljonit inimest, kellest osa on põgenikud.
Kahest miljonist puudub vaid 30 000.
Sektor muutub üha kitsamaks.
Töövõimalusi ja sotsiaalhooldust pole.
Seepärast paljud iisraellased, ka julgeolekujõud, pakuvad,
et Gazale antaks sadam, kasvõi kunstlik saar,
mida valvataks.
See on seega Iisraeli pakkumine.
Seda pakkus Iisraeli julgeolekuaparaat,
kuna survet tuleb kuskil alandada.
Muidu pöördub rahvas Iisraeli, Egiptuse ja oma juhtkonna vastu.
Gaza ülesehitamine tuleb kasuks kõigile.
Seal on veel jälgi 2014. a hävingust.
Hamas kasutab tsementi tunnelite kindlustamiseks.
Gaza ülesehitamise asemel.
Iisrael ja Hamas vajavad mingit teineteisemõistmist
ja tegevusviisi.
Hamas ei tohi kasvatada relvavarusid ja ehitada uusi tunneleid.
Lisaksin sellele, mida dr Boms äsja ütles.
Hamas kutsub kõnelema kõiki
peale Iisraeli.
Nad on jätkanud deklaratsioone
ka pärast põhikirja puudutavaid kuulujutte ja uudiseid.
Põhikirja uues sõnastuses
tapavad nad juutide asemel "sionistlikke okupante".
Muutus on vaid semantiline.
Lisaks kuulutas Hamas, et ei loobu relvastatud võitlusest Iisraeli vastu,
kuni on vabastanud kogu Palestiina. Midagi pole muutunud.
Viitasite siiski sellele,
et Iisrael tunnustab Hamasi Gaza ainuvalitsejana.
Hamas on Gazas ainuvastutav.
Dr Boms,
kas see tähendab teatud mõttes Iisraeli tunnustust Hamasile?
Hamasi määratletakse ju rahvusvaheliselt terrorirühmituseks.
Tunnustus on mõlemapoolne,
sest Hamas on möönnud Iisraeli eksisteerimist,
kuigi see neile ei meeldi.
Iisraelgi tunnustab fakti, et Hamas valitseb Gazat,
ja seepärast peab ta võtma vastutuse oma aladelt tulistatud rakettide eest.
See oli 2014. a sõja põhjus. See on faktiline reaalsus.
Hamas räägib maailmale,
kuna Gaza majandus sõltub täielikult välisabist.
Eriti uus juhtkond peab tegema kõik
tunnustuse ja selle kaudu võimaliku abi saamiseks.
Siis saaksid nad näidata, et valitsevad Gazat
ja hoiavad mässulisi vaos.
Kolme kuu pärast on Iisraelis parim aastaaeg.
Kahjuks toob hea ilm kaasa rahutusi.
Nüüd kui Hamasi ja Iisraeli viimasest konfliktist
on möödas kolm aastat,
kas on oodata samasugust konflikti?
Teatud piirkondades, nagu Golani kõrgustikul,
on keset talve tõesti raske võidelda.
Sõdades ei saa siiski ilma süüdistada.
Sõdades tapavad üksteist inimesed, mitte mingid muud faktorid.
Rääkisime Hamasi juhtkonnast, kuid selle peegelpilt on Iisraeli juhid.
Mainisime 2014. a operatsiooni,
kuid kuus aastat varem toimus operatsioon Cast Led.
Benjamin Netanyahu lubas võimule tulles
Hamasi võimu Gazas hävitada. Ta ei teinud seda.
Seejärel lubas Avigdor Lieberman, et pärast välisministriks saamist
vabaneb ta ööpäevaga Hamasi juhist Ismail Haniyeh'st.
Võimule tulles tuntakse vastutuse raskust
ega kiirustata uisapäisa tegutsema.
Ei taheta riske võtta.
PLO ütlebki, et Hamasi alalhoidmine on Iisraeli huvides.
Saateaeg on otsakorral. Saate kõik veel korraks sõnajärje.
Konflikti on raske ennustada. Vaevalt prohvetidki seda teavad.
Objektiivselt võttes
ei saa Hamas endale lubada uusi seiklusi Iisraeli vastu.
Iisrael on igas suhtes temast üle.
Gaza siseolukord pole valmis uueks Iisraeli rünnakuks.
"Andke rahule võimalus," laulis John Lennon.
Vaevalt see Lähis-Ida tähendab,
aga uus juhtkond peaks vältima sõda võimalikult kaua.
Sõda ei peeta autopiloodiga.
Kui midagi juhtub, hoiavad seda vaos mõlema poole vastutavad juhid.
See on tänaseks kõik.
Aitäh, dr Nir Boms, Amir Oren ja dr Reuven Berko!
Aitäh head vaatajad! Järgmise korrani!
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio
valmib tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri