Tervetuloa Jerusalem studioon!
Isis on kärsinyt suuria tappioita -
lännen tukemien joukkojen sotilaallisen paineen alla.
Tuhannet ulkomaalaiset taistelijat, -
jotka liittyivät Isisiin perustamaan kalifaattia, -
etsivät keinoja palata kotimaihinsa.
Kotiinpaluun vaaroista keskustelevat -
tohtori Eli Karmon IDC Herzlian terrorinvastaisesta instituutista, -
TV7:n analyytikko Amir Oren -
ja tohtori Nir Boms Tel Avivin yliopistosta.
Herra Oren, antaisitteko yleiskuvan tilanteesta?
Se on vakava uhka.
Kun syntyperäiset -
tai kansallisuuden saaneet -
palaavat kotimaahansa, he sulautuvat ympäristöönsä.
He pystyvät keräämään tietoa ja toimimaan lähes vapaasti.
Siksi he ovat vaarallisempia kuin muut ulkomailta lähetetyt terroristit.
Vaikuttaa kuitenkin siltä, että tätä uhkaa on hieman liioiteltu.
Pahimmat terroriteot eivät ole olleet kotiinpalaajien tekemiä, -
kuten 9/11-isku ja amerikkalaisen tekemä Oklahoma Cityn isku.
Euroopan maat ja Yhdysvallat toimivat viisaasti eri rintamilla.
Ne pyrkivät ensinnäkin saartamaan Isisin pääkaupungit, -
Raqqan ja Mosulin, -
jotta taistelijat eivät pääsisi pakoon.
Satoja heistä on jo tapettu.
Lisäksi maat jakavat tiedustelutietoa taistelijoiden liikkeistä -
matkallaan kotimaahan.
Ja tietysti jos he pääsevät kotiyhteisöihinsä, -
tiedustelupalvelu ja poliisi tekevät heistä lopun.
Vähintään 5000 eurooppalaista on lähtenyt Irakiin sotimaan.
Heistä on palannut 30―40 prosenttia.
Irakissa ja Syyrian Raqqassa -
linja on muuttunut.
Siellä pyritään nyt tappamaan tai vangitsemaan -
mahdollisimman suuri osa taistelijoista.
Isis on lähettänyt yksin Irakista 1100 itsemurhapommittajaa.
Suurin osa heistä on ulkomaisia taistelijoita.
Varsinainen ongelma on se, mitä tapahtuu Euroopassa.
Tietojemme mukaan -
Ranskassa on tunnistettu 4000 mahdollista jihadistia.
Pari kuukautta sitten ranskalaisviranomaiset ilmoittivat, -
että mahdollisia jihadisteja on 16 000, joista 36 on käännynnäisiä.
Käännynnäisiähän ei aina tunnisteta edes muslimeiksi.
Eurooppa on pulassa, koska sen olisi pitänyt tehdä -
tarvittavat juridiset, operatiiviset ja poliittiset muutokset 3―4 vuotta sitten.
Tohtori Boms, Euroopassa on avointen rajojen periaate.
Tohtori Karmon kertoi mahdollisten jihadistien määristä.
He pääsevät siis liikkumaan vapaasti Euroopassa, -
valvotaan heitä tai ei.
Käyttääkö Isis hyväkseen näitä sääntöjä?
Hehän pääsevät niiden ansiosta mihin tahansa kohteeseen.
Isis ei ole vain valtio tai järjestö, -
vaan myös ideologinen liike.
Viime vuosina siitä on tullut jihadistien suurimpia innoittajia.
Siksi osa Euroopan iskuista on ollut Isisin innoittamia.
Isis-johtajat ovat julistaneet uskonnollisena määräyksenä: -
"Jos ette voi tulla taistelemaan Syyriaan ja Irakiin, -
taistelukenttänne on kotimaassanne."
Eurooppa pelkää siis kahta ryhmää, -
sekä niitä, jotka on lähetetty kotimaahan tekemään terrori-iskuja, -
että niitä, joita he innoittavat ja joille he opettavat ideologiaansa.
Sitä ajattelua levitetään myös sosiaalisessa mediassa.
Muslimeja ja käännynnäisiä kehotetaan liittymään jihadiin -
siellä missä he ovat.
Terroriliikkeen tavoite on levittää pelkoa väestöön.
Tämä viides kolonna on ainutlaatuinen ilmiö, -
koska jihadistiksi voi osoittautua vaikka naapurisi.
Se herättää pelkoa Länsi-Euroopan väestössä.
Eräs ratkaisu siihen on, -
että väestö tottuu ajatukseen iskujen mahdollisuudesta.
Sitä ei tarvitse pelätä, koska se on uusi normaali.
Elämäntapaa ei saa sen takia muuttaa, -
sillä siten Isis voittaisi.
Poliisin ja joskus armeijankin täytyy tietysti tehostaa valvontaansa -
julkisilla paikoilla, kuten metroasemilla ja stadioneilla.
Se on pitkä ja väsyttävä projekti, mutta se on tehtävä.
Euroopan poliittiset johtajat tekivät -
tarvittavat juridiset ja operatiiviset muutokset hyvin myöhään.
Yhä useammat viranomaiset pitävät Israelia esikuvana -
näiden ongelmien käsittelyssä, -
samoin jopa yleinen mielipidekin.
Olemme ottaneet vastaan -
kymmeniä virallisia ja akateemisia delegaatioita sekä ammattilaisia, -
jotka tulevat tutustumaan toimintaamme.
Olemme puhuneet esimerkiksi poliisia tukevista siviilijoukoista.
Näitä vapaaehtoisia on kolmin- kertaisesti poliiseihin verrattuna.
Ranskassa tehtiin puoli vuotta sitten päätös sellaisen perustamisesta.
Poliisi ei yksin selviä tästä kaikesta.
Israelissa armeija ei toimi kaduilla, mutta Ranskassa sitä on tarvittu, -
koska poliisin resurssit eivät riitä.
Investointi tällaiseen toimintaan on yhä tärkeämpää.
Toinen ongelma on yhteistyön puute -
vankiloiden, poliisin sekä turvallisuus- ja tiedustelulaitosten välillä.
Puutteellista on myös kansainvälinen yhteistyö varsinkin Euroopassa, -
koska ei ole olemassa normeja siitä, -
missä tapauksissa henkilö voidaan siirtää tai pidättää.
Muutoksiin on ryhdytty vasta nyt.
Ongelmana on, että kun pikkurikollisia tuomitaan vankilaan, -
he radikalisoituvat vankilassa äärimuslimien seurassa.
Kun he ovat vapautuneet vankilasta, -
heitä pitäisi tarkkailla, mitä ei aina tehdä, -
koska heitä vastaan ei ole vielä rikosjuttua.
Sen lisäksi, mitä tohtori Karmon sanoi eri tahojen yhteistyöstä, -
Euroopan maat ovat itsenäisiä valtioita, -
esimerkiksi Belgia ja Ranska.
Useissa tapauksissa iskun tekijä -
joko tuli Brysselistä ja teki iskun Pariisissa, -
tai pakeni Brysseliin ennalta valmisteltuun turvapaikkaan.
Mailta kesti kauan saada virallinen yhteistyö alkuun.
Tohtori Boms, palaan Syyrian ja Irakin tapahtumiin.
Siellä taistelee yhä suuri määrä ulkomaalaisia taistelijoita -
paikallisten jihadistien rinnalla.
Silloin kun Al-Qaidalla tai Jabhat al-Nusralla -
ei ollut uskottavuutta sodassa hallintoa vastaan, -
monet lähtivät siitä -
ja liittyivät Isisiin tai muihin kapinallisjärjestöihin.
He samastuivat Isisin ideologiaan ja liittyivät sen joukkoihin.
Onko Isis nyt samassa liemessä kuin kapinallisjärjestöt silloin?
Palaavatko ne kapinalliset, joilla oli ennen kansallisia tavoitteita, -
kapinallisten joukkoihin taistelemaan Assadia vastaan -
tai Irakin hallintoa vastaan?
Osalla näihin järjestöihin liittyneistä vapaaehtoisista ei ole paluuta.
Vapaaehtoisen mieleen iskostuu jihadin oppi niin, -
että paluu on vaikeaa, kun on sille tielle lähtenyt.
On vaikeaa pyyhkiä pois se vaihe elämästä ja palata yhteiskuntaan.
Tämä asia askarruttaa eurooppalaisiakin.
Eräs ruotsalaisprojekti tuo takaisin Isis-taistelijoita -
ja sopeuttaa heitä uudelleen yhteiskuntaan.
Tämä ideologinen ongelma siis ymmärretään.
Paluu on kuitenkin vaikeaa.
Kun he tajuavat, etteivät he voi enää taistella nykyisessä ryhmässä, -
he saattavat vaihtaa toiseen ryhmään.
Se antaa ehkä enemmän rahaa, tai sillä on enemmän resursseja, -
tai se on enemmän muodissa.
Monet vaihtavat ryhmästä toiseen varsinkin Syyriassa, -
jossa tuhansilta puuttuu toimeentulo.
He haluavat kostaa hallinnolle, joka on pettänyt heidät.
He lähtevät kiertämään jihadistiryhmiä, -
ja osa päätyy Irakiin tai Eurooppaan.
Syyriassa on tapahtunut poliittisia muutoksia.
Jabhat al-Nusra eli Nusran rintama oli sidoksissa al-Qaidaan, -
joka ei voi osallistua Syyrian poliittiseen järjestelyyn.
Se aiheuttaa ongelmia myös Lähi-idän tukijamaille, -
kuten Turkille ja Saudi-Arabialle.
Siksi Jabhat al-Nusra jakaantui -
Ahrar al-Shamiksi ja Jabhat Fatah al-Shamiksi.
Toinen niistä on eräiden Lähi-idän maiden tukema, ja toinen ei.
Jakautuvatko ulkomaalaiset taistelijat nyt eri ryhmiin, -
joiden kanssa lännellä voisi olla yhteisiä tavoitteita?
Al-Qaidan jakaantuminen ja nimenmuutokset liittyvät siihen, -
että Jabhat Fatah al-Sham halusi korostaa olevansa syyrialainen, -
ja että se taistelee ennen kaikkea Assadin hallintoa vastaan.
Sillä on islamistinen ideologia, mutta se haluaa erottautua muista -
ja rakentaa uskottavuutta rahoittajiensa keskuudessa -
länsimaissa ja arabimaissa.
Ne, jotka eivät halunneet sitä, erosivat omaksi ryhmäkseen.
Jakaantumisia ja uudelleen yhdistymisiä on ollut useita.
Syynä on ryhmien ja niiden rahoittajien välinen dynamiikka.
Kaiken taustalla ovat päättäväiset yksilöt, -
jotka ovat liittyneet siihen sisä- tai ulkopuolelta.
Nyt kun ryhmät ovat hajoamassa, -
osa heistä siirtyy seuraavalle taistelukentälle.
Tohtori Karmon, -
tohtori Boms mainitsi esimerkkinä ruotsalaisen projektin, -
jossa sopeutetaan taistelijoita yhteiskuntaan.
Kutsutaanko siinä osaksi yhteiskuntaa sellaisia, -
joihin on vuosikausia iskostettu jihadistista ideologiaa?
Hehän eivät ole olleet alun perinkään osa eurooppalaista yhteiskuntaa.
Suurin osa radikalisoitumisen irrottautumisprojekteista -
ovat epäonnistuneet.
30―40 prosenttia heistä luopui virallisesti radikalismista, -
mutta osa heistäkin on palannut radikalismiin.
Ranska on valinnut sen sijaan radikalismin ehkäisemisen -
koulutuksen ja sosiaalityön kautta. Sille on uusi ministeriökin.
Radikalisoitumisesta luopuminen ei onnistu riittävän hyvin.
Eurooppalaisille taistelijoille paluu on vaikeampaa.
Heitä on vähemmän, ja Turkki on lähes suljettu.
Euroopassa on tunnistettu jo ainakin 22 000 jihadistia.
Uskon heidän etsivän muita taistelukenttiä, -
Jemenissä, Afganistanissa, jossa Taliban ja al-Qaida ovat aktiivisia, -
sekä Pohjois-Afrikassa, jossa on muodostunut uusia liittoja -
al-Qaidan tai Isisin ja paikallisryhmien välille.
Isis menetti siellä alueita, mutta se jatkaa yhä taisteluaan.
Kun presidentti Sisi vieraili Washingtonissa, -
amerikkalaisviranomaiset sanoivat pyrkivänsä saartamaan Isisin -
Raqqassa ja Mosulissa, -
koska he pelkäävät, -
että Siinai on yksi niistä hallitsemattomista alueista, -
jonne ulkomaalaiset taistelijat siirtyvät.
Mitä tulee aiempaan kysymykseenne, -
sellaisia projekteja on ollut, -
jossa vanhemmat yrittävät vapauttaa aivopestyä lastaan -
jonkin kultin vallasta.
Heidät yritetään palauttaa kotiinsa ja parantaa saamistaan vahingoista.
Tilanne on kuitenkin toinen, kun on kyse radikalisoituneista muslimeista.
Heitä ei voi epäislamilaistaa.
Sitä kannattaa toki yrittää, mutta on turha odottaa liikoja.
On tärkeä muistaa -
Isisin ideologinen luonne -
ja siihen liittyvä harmaiden alueiden häviäminen.
Välimaastoa ei ole.
Muslimeja houkutellaan mukaan sanoen: -
"On olemassa vain yksi tie, meidän tiemme, -
ja kaikki muut, myös muut islamin muodot, ovat vääriä."
Isis hyökkää länttä vastaan näyttääkseen, -
miten länsi sen jälkeen jahtaa muslimeja.
Kun he näkevät, miten muslimeja ja käännynnäisiä kohdellaan kaltoin, -
he liittyvät Isisiin.
Siksi tietyt toimenpiteet, kuten Trumpin maahantulokielto, -
palvelee itse asiassa jihadistien tarkoitusperiä.
Ne osoittavat, että länsi vastustaa kaikenlaista islamia.
Tästä päästään syvempään ajatukseen.
Presidentti Obama teki selväksi, että Isis täytyy tuhota.
Isis on osa jihadistista ideologiaa.
Jos keskitytään tuhoamaan Isis fyysisesti, -
Assadin hallinto ja Iran jäävät vähemmälle huomiolle.
Nämä ovat kuitenkin niitä paikkoja, joista jihadistit tulevat -
ja joissa heidän ideologiansa on kehittynyt.
Yhtäkkiä ne eivät liitykään Isisiin, eivätkä olekaan ongelma.
Se vain pitkittää ongelmaa.
On myös toinen, pitkän aikavälin mahdollisuus.
Näimme, mitä tapahtui Neuvostoliiton ja kommunismin romahdettua.
Useimmat Latinalaisen Amerikan -
ja Euroopan sissi- ja terroriryhmät -
katosivat 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa.
Niiden ideologia tuhoutui.
PLO ja IRA alkoivat muuten neuvotella vihollistensa, -
Israelin ja Britannian, kanssa Neuvostoliiton romahdettua.
Kalifaatin tuho sen omalla maalla voi aiheuttaa kostoreaktion, -
mutta samalla ideologia voi alkaa muuttua, -
varsinkin jos muslimimaailman uskonnollisissa piireissä -
aletaan puhua väkivaltaisen jihadin lopettamisesta.
Näin kävi Egyptissä 1990-luvulla.
Egyptin Islamilainen jihad päätti luopua väkivallasta.
Se aktivoitui vasta Mursin hallinnon kaaduttua.
Se on kuitenkin sopinut väkivallattomuudesta -
Egyptin hallinnon kanssa, koska se tiesi kärsineensä tappion.
Isisin kammottavat keskiaikaiset toimintatavat ovat -
monille muslimeille vastenmielisiä, -
vaikka toisia ne houkuttelevatkin.
Joitakin ne nimenomaan etäännyttävät.
Ideologisessa sodassa -
Irakin ja Syyrian tämänhetkiset tapahtumat ovat ratkaisevia.
Ne osoittavat, ettei jihadismi ole voittamatonta.
Ensin sitä hillitään ja sitten se voitetaan.
Sen ideologia ei siis ole kaikkivoipaa, ja länsi voi voittaa.
Ja myös maltilliset muslimit.
Jihadistithan vastustavat kaikkia vääräuskoisia, -
myös maltillisia muslimeja.
Siitä ei saisi puhua Trumpin tapaan uskonnollisin termein.
George W. Bush teki virheen puhuessaan ristiretkestä -
sotiessaan Afganistanissa ja Irakissa.
Se ei saisi olla "kristityt vastaan muslimit".
Siihen liittyy kansallisia etuja ja ihmiskunnan yhteisiä asioita, -
kuten Isisin tekemän kansanmurhan kauhistelu.
George W. Bushin operaation nimi muutettiin myöhemmin.
Joka tapauksessa Isis käyttää retoriikkaa -
"muslimit vastaan kristityt".
He määrittelevät toimintansa jihadiksi ristiretkeläisiä vastaan.
Niin, mutta al-Qaidan ja Isisin ero on siinä, -
että al-Qaida suosittelee vähittäistä etenemistä, -
vaikkei sen pitkän tähtäimen visio olekaan maltillinen.
Isis tahtoo tehdä kaiken kertarysäyksellä.
Jos näytämme, ettei jihadismilla välttämättä ole tulevaisuutta, -
eikä se valloita koko Lähi-itää -
ja sitten Pohjois-Afrikkaa, Eurooppaa ja koko maailmaa, -
kahden vaiheilla olevat muslimit saattavat palata normaalielämään.
Ennen ohjelmamme loppua haluaisin keskustella -
millaista kehitystä on odotettavissa lähitulevaisuudessa -
ulkomaalaisten taistelijoiden palattua yhteiskuntiinsa, -
mutta ei kuitenkaan osaksi yhteiskuntaa?
Isis-johtajat ja eri järjestöt kehottavat heitä terrorismiin -
ja väkivaltaisiin mielenilmauksiin, -
sellaisiin kuin hiljattain Venäjällä ja Lontoossa.
Onko sellaista odotettavissa lisää?
Palataanpa 9/11-iskun jälkimaininkeihin.
Amerikkalaisilta meni muutama päivä, -
ennen kuin he osasivat määritellä, mitä oli tapahtunut.
Vielä pidempään kesti, ennen kuin julistettiin "sota terrorismia vastaan".
Termeistä väiteltiin jonkin aikaa, koska asiaa ei oltu käsitelty vuosikymmeniin.
Ideologisen sodan ajatusta saatetaankin pitää sopimattomana, -
ja sille annetaan toinen nimi.
Emme halua sanoa jotain islamilaiseksi, -
koska se ei ole poliittisesti korrektia.
Terrorismi onkin ehkä sosiaalinen, eikä ideologinen ongelma.
Euroopassa tapahtuu juuri tätä.
Uutta todellisuutta hahmotellaan, ja pakolaisia aletaan integroida.
Saksaan on tullut yli miljoona pakolaista -
ja koko Eurooppaan yli kaksi miljoonaa.
Kukaan ei tiedä, miten heistä saadaan kunnon kansalaisia.
On selvää, etteivät he voi palata kotiinsa kovin pian, -
koska sota jatkuu yhä.
Lähi-idässä sunnien ja šiiojen konflikti jatkuu edelleen.
Syyrian ja Irakin ongelmia ei ole ratkaistu.
Emme tiedä, -
millainen suurvaltojen ja Lähi-idän maiden sopimus tulee olemaan.
Samalla Iranin ja Hizbollahin terrori jatkuu.
Tämä lahkojen välinen sota vaikuttaa osaltaan siihen, -
miten väkivaltaisena sunnien ja šiiojen jihad jatkuu, -
ellei sunniväestö etenkin Bagdadin ja Damaskoksen välisellä alueella -
saa jonkinlaisia oikeuksia.
Entä väkivaltainen jihadismi Euroopassa ja USA:ssa?
Se ulottuu Lähi-idän ulkopuolellekin.
Eurooppa maksaa nyt kolonialismin synneistään.
Britannia valloitti Intian niemimaan, jossa oli paljon muslimeja, -
ja sitten näitä muslimeja muutti Britanniaan.
Ranska valloitti Pohjois-Afrikan, -
josta tuli miljoonia marokkolaisia, algerialaisia ja tunisialaisia.
He eivät ole integroituneet yhteiskuntaan.
Valtaväestö haluaisi, että he omaksuisivat -
valtaväestön identiteetin, -
mutta he haluavat pitää oman identiteettinsä.
Muslimi-ideologia on yksi osa sitä vastarintaa.
Menee yksi sukupolvi, ennen kuin Eurooppaan saadaan järjestys.
Helppoa turvallisuusratkaisua ei ole.
Vain yksi sukupolvi kuulostaa optimistiselta.
Kiitos, tohtori Karmon, herra Oren ja tohtori Boms!
Kiitos katsojille, näkemiin tiistaihin!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta