JERUUSALEMMA STUUDIO
Shalom Jeruusalemma Stuudiost!
Kuna Hiina sõltub Lähis-Ida naftast,
on regioonis möllav kaos ja ebastabiilsus õhutanud Pekingit
suurendama oma poliitilist osalust strateegiliste huvide kaitsmiseks.
Hiina kasvavaid jõupingutusi osaluse süvendamiseks Lähis-Idas
arutavad stuudios Paula Slier, Russia Today Lähis-Ida büroo juht,
TV7 analüütik Amir Oren
ja kindralleitnant reservis Reuben Ben Shalom,
The Jerusalem Posti kolumnist.
Hr Oren, tehke palun väike ülevaade Hiina praegustest jõupingutustest.
Hiina ehk otsetõlkes hiina keelest Keskmine Kuningriik
taotleb Lähis-Idas rohkem mõjuvõimu.
Veel 45 aasta eest
polnud Hiina esindatud ÜROs.
ÜROs ja Julgeolekunõukogus oli Taiwan.
Seejärel asendas Taiwani Hiina.
Sest Hiina on üks maailma tähtsamaid suurriike.
Neil on Julgeolekunõukogus vetoõigus
ja USA järel maailma suuruselt teine majandus.
Nende peamine siht on majandus. Nad tahavad stabiilsust.
Hiina tahab stabiilsust merel ja energia jaoks
ning et Lähis-Idas stabiilsuse nimel töötavad jõud
Hiinaga sidet hoiaksid.
Kindlasti peab Hiina Lähis-Ida varasemast tähtsamaks.
Lähis-Idast saab Hiina oma peamised nafta- ja gaasivarud,
mis pidevalt kasvavad.
Käib Siiditee koridori laiendamise taasleiutamine,
kus Hiina ehitab strateegilisi suhteid peamiselt majanduse kaudu.
Amir Oren mainis terrorismi ja ISISe ohtu.
Hiinale teeb muret tema läänerinne,
kus on kasvanud terroritegevus ja mässulised rühmitused,
kellel on sidemeid rühmitustega Lähis-Idas, ntks ISISega.
Mitmed faktorid sunnivad Hiinat Lähis-Idale keskenduma
ja oleme kuulnud avaldusi Hiina soovi kohta osalust suurendada.
Minevikus on Hiina tahaplaanile hoidnud
ja ehitanud majandussuhteid,
kuid pole omanud nendega kaasnevat poliitilist mõju.
On tähtis näha kultuurilist erinevust.
Vaatame Hiinat omaenda kultuuri perspektiivist.
Rääkides erinevatest partneritest Lähis-Idas, siis kelle poolt nad on?
Hiinas seda pole.
Neil on regioonis huvid
ja nad navigeerivad targalt erinevate poolte vahel.
Võiksime sellest õppust võtta.
Teiseks on retoorika.
Kaldume ütlema, et minevikus olid Hiinal erinevad majandushuvid
ja nüüd liigub ta geopoliitilisse sfääri. See pole päris täpne.
Nagu Trump ütles USAs: Nüüdsest on Ameerika esikohal.
Ameerika on alati esikohal. Igal riigil on oma huvid esikohal.
Erinevus on retoorikas.
Nii et peame Hiina retoorikat jälgima. Kultuuri sfääris on retoorika alati õrn.
On raske mõista ja dešifreerida, mida nad tegelikult mõtlevad,
aga huvid ja osalus siin kasvavad ja on kogu regioonile kasuks.
Vaatleme Hiinat vahendajana.
Nad on osalenud P5+1s suurriikide kõnelustel Iraaniga
2015. a sõlmitud tuumalepinguni jõudmiseks.
Erinevad rühmitused ja ühendused püüavad mõjutada olukorda
ka Iisraeli-palestiinlaste konfliktis.
Hiina on sellega seotud Kvartetis osaleva ÜRO kaudu.
Süürias püüab Hiina suurendada oma panust
konflikti lahendamispüüdlustes
ja soovib näidata end ausa vahendajana,
erinevalt USAst ja Venemaast, kellel on teatud minevikukoormad.
Kuidas Lähis-Idas seda vastu võtab?
Nad on tõesti väga teadlikud sellest nn minevikukoormast,
mis on nii USA-l kui Venemaal.
Üks suurimaid USA vigu 1950. ja 1960. aastail
oli rääkida Sino-Nõukogude leerist. Seda ei eksisteerinud.
Hiinal olid alati oma huvid.
Muidugi oli see vooderdatud ka ideoloogiaga,
kuid muutus tuli 1970. aastail, kui Nixon ja Kissinger mõistsid,
et eksisteerib kolmnurk USA, NSVL-i ja Hiina vahel.
Hiina ei taha imperialisti mainet.
Seepärast ei taha ta käituda samamoodi kui teised suurriigid.
Nad jätavad Lähis-Ida rahulikult Venemaa ja USA võimumängudele
ja saavad kasu valdkondades, mis neile tähtsad on.
See on üks põhjus,
miks peaminister Netanyahu eelmise kuu Hiina-visiidi ajal
polnud rõhk strateegial, geopoliitikal ja sõjalisel aspektil,
vaid innovatsioonil, tehnoloogial, high-tech'il ja majandusel.
Nad tahavad näidata, et neid huvitab areng nii kodus kui välismaal.
Iisraelis ja teistes riikides tegutseb mitmeid tähtsaid Hiina firmasid.
Nende kaubanduskäive ulatub 11 miljardi dollarini.
Tel Avivi tänavatel näeb Hiina töölisi,
kes kaevavad südalinnas, ehitavad trammiteed ja muid asju.
See on hiinlastele tähtsam,
kui siin Hiina sõjalaevadega merebaasi omamine.
Võib-olla näeme seda hiljem Siiditeel,
kuid hetkel liiguvad nad edasi aeglaselt ja metoodiliselt.
Olen nõus. Hiinlasi peetakse usaldusväärseteks ja heatahtlikeks.
Samal ajal pole neil tõesti regioonis erilisi minevikukoormaid. See on hea.
Paljude meelest pole USA osalus saavutanud rahulikku regiooni.
Hiina võib seda ära kasutada.
Nad pole seotud vanade vaenlaste ja liitudega ja võivad tuua uusi lahendusi
kui vanadele probleemidele nö kastist väljas lähenevad,
ntks Iisraeli-palestiinlaste tülis.
Samal ajal, nagu mainitud, kuuleb Pekingist tõesti uut retoorikat.
Nad on võõrustanud nii Süüria konflikti opositsiooni kui režiimi juhte.
Mitte üheaegselt. - Jah.
Iisraeli-palestiinlaste tülis on nad samuti soovinud osalust suurendada.
Iraani ja Saudi Araabia osas ütles Hiina president märtsis,
et võiks luua kahepoolsed suhted.
See on seotud Netanyahu visiidi suhtes öelduga.
Iisraeli jaoks on Hiina parem kaubanduspartner kui Euroopa.
Eurooplaste majandusosalus tuleb poliitiliste tingimustega:
"Me ei toeta asundusi või asunduste tooteid."
Iisraellaste jaoks on see tõesti majanduslik tasand,
kuid samas oodatakse ja loodetakse,
et selle majanduskoostööga ei kaasne poliitilisi nõudmisi,
nagu EL-i puhul.
Meenutaksin USAd.
Viimastel aastatel oleme näinud USA nõrkust Lähis-Idas,
millel on regioonis tagajärjed.
Teatud mõttes peab Hiina nüüd Lähis-Idas teise rolli võtma.
Osaliselt seetõttu, et Obama süüdistas Hiinat
USA julgeolekutöö tuules sõitmises.
Hiina peab rohkem osalema. Teine asi USA suhtes on see,
et Iisraeli-USA partnerluses olid varem pinged
meie julgeolekusuhete tõttu Hiinaga.
Seepärast liigub meie koostöö nüüd innovatsioonisfääri
ning Netanyahu ja Hiina president teatasid innovatsioonipartnerlusest.
Ja seda ei nimetatud strateegiliseks partnerluseks.
Seda on huvitav näha.
Peame vaatama, kuidas see pingete kolmnurk areneb.
Siin on palju saavutada.
Algatus "Üks vöö, üks tee" võib muuta kogu Lähis-Ida ja maailma
ning Iisrael võib seda võimalust ära kasutada,
kuna asume otse ristteel.
Pole juhus, et Hiina ostab suure Iisraeli toiduettevõtte Tnuva,
remondib meie sadamaid ja räägib meie raudteedest.
See on kõik selle suure algatuse osa ja võime selles osaleda.
Kõlab nagu puruvaene küla, kus on vaid üks vöö ja üks tee.
Nad mõtlevad muidugi seda, et tahavad Läände minna.
Tahaksin mõista sügavamalt Hiina huve
ja seda, mida nad on püüdnud regioonis ära teha.
Läheme aasta võrra tagasi,
kui Hiina president Xi Jinping külastas regiooni -
Saudi Araabiat, Egiptust ja teisi sunniitlikke riike.
Tekib küsimus, kas nad on sunniitide poolel
nende rivaalitsemises šiiitide ja Iraaniga.
Asi on protokollis ja muljetes.
Fakt, et Iisraeli pole külastanud ükski suur Hiina juht,
vaid pigem asepeaministrid, välisministrid ja parlamendi spiikrid,
on oluline. Nad annavad märku, et tahavad paremat suhet
mõõdukama moslemi- ja araabiamaailmaga,
olgu nad sunniidid või šiiidid.
Paula juba mainis, et neil endal on ligi 100 miljonit moslemit,
ca 7 % nende rahvastikust kõige läänepoolsemas provintsis.
Nende kalkulatsioonide järgi
on nende rivaalideks Aasias Jaapan ja India.
Seetõttu semmivad nad Pakistaniga. Mida tähendab see teistele liitudele?
Hiina ametnikuga rääkides on kolm tabuteemat:
Taiwan, Tibet ja Hong Kong.
Nad on täiesti vankumatud nende kolme teema osas.
Seda ei saa isegi jutu jätkuks mainida.
Teiste teemade puhul on nad paindlikumad.
Kui araabiamaad ja palestiinlased tahavad kokkulepet,
mis rahuldab Iisraeli, siis see sobib hiinlastele.
Nad ei hakka peale suruma mingit valemit,
millega siinsed pooled peavad arvestama.
Nad on valmis rahulduma regiooni ettepanekutega.
Arvan, et nende poliitika regionaalküsimustes on neutraalsus:
"Suhtleme kahepoolselt, kuid hoiame neutraalsust."
Mainisid Iraani ja Saudi Araabiat. Hiinal on unikaalne positsioon
ja ta võib omada rolli heade suhete tõttu mõlemaga.
Nad ei toeta Iisraeli plaani Iraani rünnata,
kuid samas Saudi Araabia puhul, kellelt Hiina enim naftat saab,
toetab Hiina saudi positsiooni Jeemeni suhtes,
mis erineb Iraani omast.
Nad kõnnivad väga pingul nööri mööda
ja võivad oma positsiooni tõttu olulist rolli mängida.
Varem mainiti USA taandumist regioonist.
See on Hiinale täiuslik võimalus regioonis osalust suurendada.
Kui näed end tähtsa globaalvõimuna, võib Lähis-Idas alati jälje jätta.
Ajastus on täiuslik, kui Trump USA siit veel rohkem välja viib.
Mainiksin veel kord kultuuri teemat.
Nende mentaliteeti ajendab konsensus.
Nad ei tule ütlema: Olen sinu poolt ja sinu poolt mitte.
Samuti nende nafta ja energiaga seotud huvide tõttu regioonis
ja siseprobleemide tõttu uiguuridega, keda mainiti,
on Hiinale olulised
suhted sunniitlike riikidega regioonis.
Meie iisraellastena peaksime treenima end mõistma
nende piire, vajadusi, kultuuri ja seda aktsepteerima
ning vaatama, kuidas nad saavad töötada meie, Saudi Araabia
ja teiste regiooni partneritega. Pole juhus,
et Saudi kuningas käis Hiinas vahetult enne Netanyahut.
Arvan, et seda tehti meelega.
Nad püüavad olla üks nurki kolmnurgas
ja peaksime selle võimaluse avasüli vastu võtma.
Naaseme Netanyahu eelmise kuu Hiina-visiidi juurde.
Rääkige sellest lähemalt.
Hiina on "tuumaklubi" liige.
Eksisteerib kaskaadiefekt -
kui Hiinal on tuumarelv, peab Indial ka tingimata olema;
kui Indial on tuumarelvad, tahab neid ka Pakistan.
kui Pakistanil on, peab ka Iraan saama
ja seejärel ka Iraak, vana Saddam Husseini Iraak.
Nii ähvardab Iisraeli oht
kõrvalnähuna kahe Aasia riigi Hiina ja India vahel toimuva tõttu,
kes samuti 1960. aastail sõdisid.
See kõik mõlgub meeles Hiinat külastavatel Iisraeli juhtidel.
Juhtusin saatma peaminister Rabini tema Hiina-visiidil 1993. a.
See oli esimene omataoline visiit veidi pärast suhete sõlmimist.
Ta vältis hoolega strateegia teemat.
Esmalt seetõttu, nagu mainitud,
et USA-le tegi muret tehnoloogia ja teiste ideede üleandmine.
Nii et ta ei teadnud, mida hiinlastelt paluda,
peale selle, et ei müüdaks relvi Iisraeli vaenlastele.
Netanyahu keskendus meelega innovatsioonile.
Ta rääkis Iisraeli idufirmadest ja tipptehnoloogiast.
Hiinlased otsivad koostööpartnereid kust tahes.
Iisraeli ettevõtted võivad Hiinaga koostööd teha
näiteks siin tooteid arendades, et neid seejärel seal toota.
Hiina majandus, mis viimastel aastatel kiiresti kasvas,
on nüüd aeglustunud.
Visiidi tulemusel sõlmiti ju kahe miljardi USD ulatuses lepinguid?
Jah, aga see oli vaid allkirjastamistseremoonia.
Lepingud tehakse kulisside taga.
See oli juba kolmas kohtumine kolme aasta jooksul.
Seekord võttis Netanyahu kaasa tööstusjuhte ja ettevõtjaid,
näitas neile kohti ja tutvustas neid hiinlastele.
Tegevus käib kogu aeg.
Hiinlased tahavad rakendada innovatsiooni uue kasvuvankri ette.
Hiinlased otsivad tõepoolest partnereid kust tahes.
Kuigi Iisrael on idufirmade riik,
pole tingimata kindlustatud tehnoloogiline konkurentsiedu.
Viimase üheksa aasta vältel on Hiina sõlminud lepinguid
780 miljardi USD ulatuses, 0,02 % neist Iisraeliga.
Kuigi Iisraelile on Hiina tähtis partner,
Iisrael Hiina jaoks nii suurt tähtsust ei oma.
Seda on hea meeles pidada.
Peaksime hakkama hiina keelt õppima.
Hiina mõjutab Lähis-Ida mitmeti.
Neil on Liibanonis rahuvalvejõud.
Nad tegelevad demineerimisega ja võitlevad mereröövlite vastu.
Selle taustal on muidugi Hiina enda huvid, kuid ka ideoloogia.
Võiksime teha koostööd ka terrorismivastases võitluses,
otsimis- ja päästetöödes ja paljudel teistel aladel.
Hiinlasi on 1437 miljonit,
kuid iisraellastega kokku on neid 1445 miljonit.
Koos oleme palju tugevamad!
Mainisite India ja Hiina rivaalitsemist.
Iisraelil on Indiaga tugevad sidemed mitmel tasandil,
kõrgemal tasemel kui Hiinal.
Kas see mõjutab Hiina-India suhteid?
Mõjutab,
samamoodi nagu USA-Iisraeli suhe
tekitab probleeme Hiina-Iisraeli suhteis.
Ameeriklased hakkasid muretsema,
kui mitteusaldusväärsed allikad teatasid,
et Iisrael edastas Hiinale Patrioti raketitehnoloogia.
Seejärel tegi Iisraeli Hiinaga tehingu
elektroonilise Falcon transpordilennuki müügiks,
kuid USA sundis Iisraeli seda tühistama.
India on tõesti üks Iisraeli parimaid kaitsekliente.
See on problemaatiline Hiina perspektiivist.
Need valitsused oskavad käituda.
Nad käituvad ettevaatlikult ega nõua liiga palju,
nagu Iisraelgi ei palu, et lõpetataks relvamüük
Saudi-Araabiale.
Hiina on müünud saudidele maa-maa tüüpi rakette
ja meretõrjerakette, mis võivad tabada ka Iisraeli laevu.
Iisraelil pole mõtet midagi sellist nõuda, nagu Hiinalgi.
See oli Netanyahu teine visiiti Hiina
viimase nelja aasta jooksul.
Enne käis ta Singapuris ja Austraalias
esimese Iisraeli peaministrina.
Tänvu tuleb India peaminister
esmakordselt Iisraeli.
Iisrael pöörab pilgu itta, mitte ainult Hiinasse.
Oma infrastruktuuriprojektide tõttu on Hiina usaldusväärne
ja saab teatud mõttes tunnustust oma koostööpartnereilt.
Kui Hiina alustaks sõda näiteks Jaapani vastu,
toetavad koostööriigid nende projektide tõttu Hiinat.
See pole seega omakasu- püüdmatu Lähis-Ida arendamistöö.
Tõepoolest mitte, eriti kui tegemist on Hiinaga.
Kritiseeriksin USA retoorikat Hiina suhtes.
President Trump räägib Hiinast
agressiivse tooniga.
USA armeeülem mainis Hiinat
samas konteksis Põhja-Korea ja Iraaniga.
USA-l on peaaegu Hiina-foobia.
Ma ei usu, et Hiina sõjaliselt USA-le väljakutse heidaks.
See kasvatab oma võimu majanduslike vahenditega.
Me ei peaks sellel teemal mitte ameeriklasi kuulama,
vaid hiinlasi.
Teeme ju koostööd ka Venemaaga,
kuigi meile ei meeldi kõik, mida ta teeb
ja isegi kui Vene relvad tapavad iisraellasi.
Nagu ka hiinlaste omad.
Teises Liibanoni sõjas hukkusid mu sõbrad,
kui Hiinas valmistatud rakett helikopteri alla lasi.
Kas me lõpetame sellepärast Hiinaga sõpruse?
Kasutame ära Hiina pakutud võimalusi
ja vestleme lugupidavalt ka delikaatsetel teemadel.
Ben Shalom mainis varem ameeriklaste jäetud vaakumit.
Selle põhjuseks väidetakse tihti Obama selja tagant juhtimise poliitikat
Vaakum on toonud Lähis-Itta teisi jõude, näiteks Hiina.
Kas see tekitab pingeid suurriikide vahel,
kuid nad püüavad selle vaakumi osi endale kahmata?
Jah, kuid irooniliselt on asi vastupidine.
Vaakum tekkis siia
USA itta suundumise tulemusel.
USA lahkus Lähis-Idast, et suunduda Hiina
ja Lõuna-Hiina merele.
Ta tahtis näidata lojaalsust oma Vaikse ookeani liitlastele,
et nad ei arendaks oma sõjalist potentsiaali,
sh tuumasfääris.
Need on seega Jaapan, Lõuna-Korea, Taiwan ja teised.
Kui USA pidi piiratud vahendite tõttu valima
Kaug-Ida ja Lähis-Ida vahel, valis ta Kaug-Ida.
See toimus enne araabia kevadet, mis USA tagasi Lähis-Itta tõmbas.
USA oli oma ressursid liiga õhukeseks venitanud.
Hiina on must hobune.
Usun, et tema pika perspektiivi strateegia
on täpsemalt kalkuleeritud, kui teie väidate.
Me ei tea veel täpselt Hiina kavatsusi Lähis-Idas.
Kas neil on midagi panustada konfliktide lahendamisse
või levitab Hiina osalus Lähis-Ida konfliktid kaugemale itta?
Hiinlastel on palju potentsiaali,
kuid seaksin kahtluse alla nende tõelised kavatsused.
Ma ei rääkinud ehk piisavalt selgelt.
Hiina on ehk maailma kalkuleerivaim riik.
Ta oskab ka kõige osavamalt oma kaarte varjata.
Meie iisraellased oleme väga avatud ega mõista hiinlasi.
Stabiilsust tahab Hiina kindlasti,
kuna vajab seda Lähis-Ida energiaallikate tõttu.
Ta vajab ka mõnevõrra ebastabiilsust.
Iisraeli sarnasel väikesel riigil tuleb alandlik olla.
Peame mängus püsima ja headest võimalustst kinni haarama.
Netanyahu ongi korduvalt nimetanud Iisraeli "väiksemaks partneriks".
Hr Oren, olge hea!
Hiinlaste ja juutide vahel on sarnasusi,
kuigi erinevas mastaabis.
Üks neist on diasporaa.
Mandrihiinlased peavad oma kohuseks
kaitsta Aasia ja kogu maailma hiinlaste kogukondi.
Sellega on seotud tüli Lõuna-Hiina mere üle, kunstsaared
ja Hiina Mereväe ja Õhujõudude levimine
1000 kilomeetri kaugusele.
Rõhuasetus on nihkunud maavägedelt mere- ja õhujõududele.
Hiina majandus sõltub
toodangu, teenuste ja tööjõu ekspordist.
Seepärast on Hiina töötajaid ja tehnikuid ka Iisraelis.
Kui kohalik konflikt ohustab nende julgeolekut,
võib Hiina sekkuda.
Saateaeg on otsakorral. Saate kõik viimast korda sõna.
Hiinal pole Lähis-Ida poliitikas kogemusi.
On huvitav näha, kuidas Hiina tegevus areneb.
Hiina majandus on Iisraeli omast 35 korda suurem.
Seepärast tulebki Iisraeli ja Hiina suhetest alandlikult rääkida.
Hiina osalus on osa Lähis-Ida dünaamika muutusest.
Majandus ja strateegia on omavahel seotud.
Kas ees ootab taas bipolaarne maailm USA ja Hiina vahel
Ühinen Reubeni soovitusega Hiina kultuuri kohta.
Kui keegi tahab dešifreerida seletamatuid hiinlasi,
tasub lugeda nende kõnesid, sest need on täis hiina vanasõnu
valgetest hiirtest ja mustadet kassidest.
See on tänaseks kõik.
Aitäh, Paula Slier, Amir Oren ja Reuben Ben Shalom!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio valmib tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri