JERUUSALEMMA STUUDIO
Shalom Jeruusalemma Stuudiost!
ISIS on tihendanud viimastel nädalatel Siinail rünnakuid
Egiptuse julgeolekujõudude, Iisraeli ja Egiptuse kristliku vähemuse vastu.
kes elavad seadusetul poolsaarel
maailma rahvarohkeimas, 82 miljoni elanikuga araabiariigis.
Stuudios on dr Ephraim Kam,
vanemteadur Riikliku Julgeoleku Uurimisinstituudist,
TV7 analüütik Amir Oren
ja kolonel reservis Reuven Berko, Israel Hayomi kolumnist.
Hr Oren, tehke väike ülevaade tänasest seisust Siinai poolsaarel.
Viimased kolm aastat
on ISIS olnud maailma tähelepanu keskmes.
seoses inimsusevastaste kuritegude
ja ISISe-vastaste kampaaniatega Iraagis ja Süürias
Mosuli ja Raqqa linnades.
On peaaegu unustatud,
et sel kampaanial on ka religioossed alatoonid,
kuna see on just islamiriik, mida nad rajada tahavad.
Nad on rünnanud ja ründavad mittemoslemi vähemusi aladel,
mida nad kontrollivad või kust nad operatsioone teevad.
Need võivad olla assüürlased Süürias ja koptid Egiptuses.
See on väga tõsine teema.
Esmalt selle tõttu, kuidas moslemid kohtlevad teisi usuvähemusi
enda kontrollitavatel aladel.
See on keskne sellise Lähis-Ida jaoks, kus kristlased, ntks Liibanonis,
moslemid, juudid ja teised võivad rahumeelselt koos elada.
Nüüd, kui Valges Majas on president Donald Trump,
kes on tõstatanud moslemite teema,
mitte araablaste või ISISe, vaid just moslemite teema,
seoses moslemite reisikeeluga,
oli üheks tema agenda peamiseks mõtteks,
et Egiptus suudaks võidelda
rünnakuga oma kopti vähemuse vastu
ja vabaneks ISISest Siinail.
Dr Kam, kuidas teie Siinaid näete,
kui räägime organisatsioonist,
mis kaotas 2014. a peaaegu kogu toetuse,
kui Egiptuses kukutati president Morsi
Siis püüdsid nad leida teisi rahalise ja sõjalise toetuse allikaid.
Nende esindajad sõitsid Süüriasse, et taotleda toetust ISISelt,
mis tollal kandis nime Daesh, Iraagi ja Levanti Islamiriik.
Nad saidki vajaliku rahastuse ja toe
ning enamik rühmituse võitlejaid
on vandunud truudust ISISe juhile Abu Bakr al-Baghdadile.
Sellest peale on nad järginud ISISe ideoloogiat,
mis on ekstreemsem ja püsimatum
ning püüab hävitada kõike islamiusu teelt.
Kuidas teie seda kõike näete?
ISIS on alati raske sihtmärk.
Nii Iraagis, Süürias kui Egiptuses.
Kui võrdlen ISISe jõudu Siinail
nende jõuga Süürias või Iraagis,
siis Egiptuses on nendega veidi kergem tegeleda.
Nad on üsna piiratud territooriumil
ja nende võitlejate arv on väiksem kui teises kahes riigis.
Kui Egiptuse relvajõud
jätkavad teiste, sh Iisraeli ja USA toel ISISele surve avaldamist,
ei suuda nad neid ehk täielikult elimineerida,
kuid saavutavad mingit edu.
Täna pole ISIS Siinail nii võimas
kui see oli ühe-kahe aasta eest.
Dr Berko, kuigi nad on vähem võimsad,
siis erinevalt oma vendadest Süürias,
kust me ei oota neilt raketituld Iisraeli suunas,
tulistavad nad Siinailt rakette Iisraeli
Hiljuti tulistati kaks raketti Eilati ja on tulistatud ka mujale.
Kuidas jõudsid nad nii kaugele, et tundsid end nii julgelt
oma tugevaima regionaalse vaenlase ehk Iisraeli suhtes, nagu nad väidavad
võrreldes teiste rühmituse harudega?
Praegu nad veel Süüriast rakette ei lase.
Rõhutaksin, et asi on ajas ja võimes.
Kirjeldaksin kogu seda rühmitust õhupalliefektina.
Kui seda ühelt poolt suruda, kasvab see teisel pool.
Kui rääkida olukorrast Egiptuses,
siis mainiksin paari punkti,
mis mõjutavad selle rühmituse käitumist.
Esiteks, Egiptuse kasvav surve rühmitusele,
ajal, mil nad on Iraagis ja Süürias suhteliselt nurka aetud,
ja kasvav surve Hamasile,
kes on partneriks võitluses Egiptuse ja Iisraeli vastu
Moslemivennaskonna ideoloogia põhjal.
Sellele tuleks tähelepanu juhtida ja seda selgitada.
Enklaavide teooria töötab ka Euroopas ja USAs.
ISISe puhul Siinai poolsaarel
räägime radikaalsete islamistide enklaavist,
keda toetavad, raske uskuda, aga kaudselt Hamas,
keda tõukab tagant Iraan.
Iraan on huvitatud rahutustest Egiptuses
seoses oma globaalsete plaanidega kontrollida esmalt Lähis-Ida.
Näeme Iraani osalust.
Nimetaksin seda taqiyah'ks.
See on sunniitlike islamiliikumiste praktika või uskumus
ehk madh'hab, usukoolkond,
mille järgi sunniidid võivad teha ajutist koostööd šiiitliku Iraaniga,
et saavutada taktikalisi või strateegilisi võite.
Viimasel ajal on Egiptus sundinud Hamasi
katkestama suhteid ISISega Siinail
ja Egiptuse armee ISISe vastaseid jõupingutusi
saadab samuti edu, tänu mõnede sõprade abile.
ISIS reageerib sellele
oma tegevuse laiendamisega Iisraeli vastu,
et sundida Egiptust jagama jõude mitme konfliktirinde vahel.
See on üks põhjuseid, miks nad praegu Iisraeliga tüli norivad.
Siia võiks lisada ka taotluse
häbistada ehk Egiptuse armeed, öeldes:
"Meie siin ründame iisraellasi ja teie segate meie püha tööd."
Organiseerime veidi äsjakuuldut.
Algselt Ansar Bait al-Maqdise nime kandnud rühmitus,
mis oli liidus Moslemivennaskonna globaalse organisatsiooniga,
kuhu kuulub ka Gazat kontrolliv palestiinlaste rühmitus Hamas,
olevat teinud nii Iisraeli kui Egiptuse raportite järgi koostööd,
et luua tugev rinne nii Iisraeli
kui president Sisi uue valitsuse vastu,
kes on võimul alates 2014. a.
Samas näeme teatud muutust
alates ajast, kui nad ISISele truudust vandusid.
Kuidas te seda keerulist olukorda näete?
Tuleks meeles pidada, et kogu Lähis-Ida on moslemiregioon.
Kahe erandiga valitsevad seda moslemid.
Üks on Liibanon, kus on oluline,
kuigi mitte ehk nii oluline kui 70 aasta eest,
kui toimus viimane rahvaloendus,
maroniidi kristlaste vähemus.
Ja teine Iisrael, kus on juudi enamus ning moslemite ja kristlaste vähemus.
Paljud moslemid, olgu araablased või iraanlased,
on vastu mõttele, et Lähis-Idas eksisteerib mittemoslemiriik.
Paljud moslemid tahavad, et Iisrael Lähis-Idast kaoks;
et iisraellased läheksid mujale.
Moslemimaade pragmaatilised juhid on Iisraeliga ära harjunud
ja mõned on rahvuslike huvide tõttu isegi Iisraeli liitlasteks saanud.
Ja mitte ainult usulistest huvidest.
Kuid usulised islamirühmitused, nagu Hamas, Hezbollah,
kellele hiljem lisandusid al-Qaeda ja ISIS oma erinevate harudega,
pole harjunud mõttega Iisraelist.
Pole üllatus, et ekstreemsemad rühmitused,
nagu Ansar Bait al-Maqdis Siinail, selle suhtes midagi ette võtta tahavad.
Nad mitte ainult ei oota, kuni Iisrael omaenda raskuse all kokku variseb,
mida ei juhtugi, vaid nad võitlevad Iisraeliga.
Elame 21. sajandil ja näeme keskaega.
Näeme ISISe kohutavaid meetodeid Süürias ja Iraagis
ning kui see oleks saanud, oleks see kasutanud neid ka Siinail.
Nad korraldavad antikrusaadi.
Nad püüavad uskmatuid,
olgu kristlasi või juute, regioonist välja ajada.
Usaldusväärsemad ja pragmaatilisemad riigid,
sh Iisrael, nüüdne Egiptuse liitlane, ei lase neil seda teha.
Lisan kaks mõtet.
Egiptuse valitsusel on võitluses ISISe vastu kaks taktikat.
Esiteks püütakse eristada ISISt kohalikust elanikkonnast,
kes osaliselt ISISt toetab.
Mõningat edu on saavutatud
kohalikele elanikele suuremate privileegide andmisega,
mis on neid osaliselt ISISest isoleerinud.
Teiseks ja veelgi tähtsamaks on ISISe isoleerimine Hamasist.
Viimastel nädalatel peeti kõnelusi Egiptuse valitsuse ja Hamasi vahel.
Need näisid olevat edukad
ja teemaks oli ka Hamasi suhteline lahutamine ISISest.
Kui valitsus siin edu saavutab ...
- Ja lahutab nad ka Moslemivennaskonnast. - Õige.
Kui Egiptuse valitsus saavutab need poliitilised eesmärgid,
aitab see lähitulevikus täielikult isoleerida ka ISISe.
Egiptuse valitsuse operatsioon ISISe vastu on olnud üsna edukas,
kuigi ISIS on ikka veel alles.
Viimaste avalduste ajal edukate operatsioonide kohta
avaldas Siinai ISIS fotosid, kus püstitatakse teetõkkeid
ja jälgitakse El-Arishi tänavaid, mis on kogu poolsaare suurim linn.
Nad püüavad üles leida kristlasi, kes elavad ikka veel linnas,
mis olevat nüüd ISISe kontrolli all.
Nad ründavad seal pidevalt Egiptuse ametkondi ja julgeolekujõude
Samuti on nad kuulutanud kavatsust tappa võimalikult palju kristlasi.
Nad kutsuvad moslemeist vendi linnas kristlasi üles andma
nagu kunagi natside ajal tehti juutidega.
Kuidas Egiptuse valitsus sellega tegeleb?
Peame esmalt mõistma, ja hr Oren juba mainis seda,
Moslemivennaskonna doktriini.
Kõiki moslemeid, kes ei järgi sunnat, nagu see oli prohvet Muhhamedi ajal,
peeti murtadideks ehk usust taganejateks.
Need olid druusid, šiiidid ja teised
ning kõik need, kes ei järgi islamit.
See tähendab ka kristlasi ja juute, kes peaksid islamisse pöörduma.
Pole üllatus, et näeme kogu maailmas Moslemivennaskonna plaani
vallutada ja kontrollida maailma.
Koptide sõnul põletavad nad Siinail kirikuid
ja tapavad Allahi egiidi all süütuid inimesi.
Neid, kes ei järgi Allahi pärimust, Koraani ja sunnat jms,
peetakse vaenlasteks. Sellest ISISe krusaadid.
Mäletate ajaloost kristlaste ristiretki.
Kristlus on radikaalse islami vaenlase sümboliks.
Seepärast ründavad nad jesiide Iraagis
ja kõiki, kes nende meelest on mittemoslemid.
See on araabia keeles takfir.
See hõlmab isegi moslemeid, kes ei järgi nn salafiyya't,
nende tõlgenduse järgi algset õpetust.
Neid peetakse islami vaenlasteks. Seepärast tapavad nad ka moslemeid.
Lisaks on šiiitide-sunniitide konflikt.
Vahel ajame segamini mõtte,
et šiiidid ja sunniidid võitlevad hegemoonia pärast regioonis
ja teiseks maailma vastu.
Tegu on erinevate huvidega.
Vahel võib esineda ebanormaalseid liite.
Nagu Iraani toetus sunniitlikule Hamasile,
et ohustada Egiptuse ja Iisraeli ohutust ja julgeolekut
ning luua piirkonnast rahutust.
See teenib nende huve dominantse võimuna,
kes võib sekkumise korral probleemi lahendada.
Sellises mängus võivad nad olla partneriks mis tahes lepingus,
olgu USA, Venemaa või teistega.
Lisan, et druusid pole iial olnud ega ole praegugi moslemid.
Kuid see on teine teema. Hr Oren? - Mis on Siinai?
Siinai on olnud kõrb ja mägine ala, mis on olnud puhvriks
Türgi kontrollitud Palestiina ja Briti kontrollitud Egiptuse vahel.
Seda veel umbes saja aasta eest.
Kui Iisrael ja Egiptus pidasid oma viis sõda,
millest osad puudutasid Siinaid, oli see peaaegu tühi.
Seal on beduiinid, nomaadid, kes ei tunne mingeid piire.
Nad püüavad rännata vabalt Egiptusest Iisraeli
või läbi Iisraeli Jordaaniasse.
Neid ei huvita, kas Kairos on mingi režiim või mitte.
Nad tahavad teenida elatist seadmete, naiste ja relvade smugeldamisega.
- Uimastite ja relvadega.
Vahel on kuritegevuse ja terrorismi piirid väga hägused.
ISISe jaoks oli loomulik ehituda sellise rahva peale,
et võidelda režiimiga Kairos. Kairo tegelikult ei hooli Siinaist.
Kairo või terve Niiluse delta asub Suessi kanalist läänes.
Siinai asub kanalist idas ega too Egiptusele mingit kasu,
välja arvatud rannikuala Eilatist Sharm el-Sheikhini,
kus see on oluline turismitööstuse tõttu.
Peale alla lastud Vene lennuki
pole ISIS turismi rünnanud.
See võib olla nende järgmine sihtmärk.
Jumal hoidku selle eest. Dr Kam?
Kommenteeriksin kopti kristlaste kannatusi ISISe küüsis.
ISIS on viimastel nädalatel aktiviseerunud.
Detsembris pommitasid nad Kairo kesklinnas kirikut
ja poolteist aastat tagasi löödi 21 koptil merekaldal pea maha.
Nad tapavad aeg-ajalt Põhja-Siinail, eriti El-Arishis, üksikuid kopte.
Viimase paari nädala jooksul tapeti 7.
Nad teevad seda kahel põhjusel. Esiteks usulistel.
Nad ütlesid alles hiljuti, et kõik kristlased on uskmatud.
Ja jumal olevat käskinud neil kõik uskmatud tappa.
Teiseks pole koptid kunagi Egiptuses eriti populaarsed olnud.
Koptide ja nende naabruses elavate moslemite vahel on alati konflikt olnud
ISIS ilmselt usub ...
Mitte tavamoslemite, vaid radikaalsete islamistidega.
Natsionalistid peavad end armee infrastruktuuriks
ja Egiptuse juhtkonnaks.
Jah. Eriti radikaalsed moslemid. Ja ISIS ilmselt usub,
et koptide tapmisega võib ta saada rohkem toetust radikaalidelt.
Need võivad olla kaks põhjust, miks nad jätkavad kristlaste tapmist.
Dr Berko?
Peaksime mõistma, millist riski tuleks Moslemivennaskonnalt oodata.
Nad püüavad muuta oma retoorikat.
Maailm peaks seda hoolega jälgima.
Näiteks nende dialektilisi erinevusi.
Nad ütlevad: "Me ei püüa enam elimineerida juute ja teisi vähemusi.
Me lihtsalt tegutseme Iisraeli ja sionismi vastu."
Nad on muutnud oma terminoloogiat.
Isegi Hamas,
kes püüab nüüd teeselda, et on sallivam.
Midagi pole muutunud.
On võimatu religioossetel printsiipidel liikumist millekski teiseks muuta.
Poliitik võib küll meelt muuta.
Aga kuna tegeleme Moslemivennaskonna doktriiniga,
siis selle juured on nii sügaval inimeste veendumustes,
et muutust pole mõtet oodata.
See, mida näeme Euroopas, sekkub samuti samasse süsteemi.
Need, kes on Euroopasse infiltreerunud,
kas põgenike vms sildi all,
võtavad ühendust nn magavate rakkudega Euroopas.
Võime oodata õhupalliefekti,
et mida rohkem neile siin survet avaldame,
seda rohkem näeme neid plahvatamas Euroopas.
Ja selle fenomeniga tuleb tegeleda.
Teiseks ei tohiks hooletusse jätta Iraani tõugatavat terrorismi.
Meil on kiusatus arvata, et võime teha ühe kuradiga koostööd teise vastu.
Nii suurendame Iraani võimet
regioonis mõju avaldada.
Sama juhtus, kui Lääs astus Saddam Husseini vastu,
kes oli tollal anitviirus Iraani agressiooni vastu.
Kui Saddam Hussein läinud on, on Iraani võimed tunduvalt kasvanud.
Kui tahaksin soovida või palvetada,
tuleks sunni-šiia konflikti alal hoida,
sest üks võit teisel pool tähendab süütuid inimesi Läänes.
Kuigi need on tähtsad teemad, lähme tagasi Siinai olukorra juurde.
Hr Oren, kui räägime Siinaist,
siis seal on hegemoonia sunniitidel
ja šiia-sunni konflikti ei toimu.
Kas see tähendab, nagu dr Kam mainis,
et kristlased on seal uskmatute sümboliks,
nagu ISIS neid ja mittemoslemeid Egiptuses defineerib,
eesmärgiga õhutada konservatiivsemaid parteisid ja rahvast
toetama äärmusliku vihkamise ja surma ideoloogiat
mõõdukama režiimi vastu,
kes püüab olla avatum Lääne ja Iisraeli juudiriigi suhtes?
Siinail pole korraldatud avaliku arvamuse küsitlust
sealse rahva valimi vaadete kohta.
Vaja on vaid mõnikümmend või mõnisada ekstremisti,
kes otsustavad esindada rahvast üldisemalt,
ja nemad väidavad seda, mida sa just mainisid.
See on Iisraeli ja Egiptuse jaoks mõnes mõttes varjatud õnnistus.
Kuni Egiptusel olid välised vaenlased,
nagu Liibüa läänepiiril, polnud neil Iisraeli koostööd vaja.
Kui neil on olnud sisejulgeolekuprobleeme Kairos
Aleksandrias või mujal, ei tahtnud nad Iisraeli koostööd.
Nüüd Siinail, kus Egiptus ja Iisrael näevad ühist vaenlast,
ja kumbki neist ei suuda vabaneda vaenlasest
teisega koostööd tegemata, toob see nad kokku.
Iisrael laseb Siinaile rohkem Egiptuse vägesid,
vaatamata rahulepingu julgeolekulisale,
ja Egiptus lubab Iisraeli luurel rikkuda oma suveräänsust,
kuna Iisraelil on paremad võimalused ja see toimub ühise eesmärgi nimel.
Sellest probleemist ja ohust, mida ei tohiks muidugi ignoreerida,
lähtub parem koostöö ja koordineerimine Egiptuse valitsuse,
kuna seda juhib endine kindral, sõjaväeluure juht, peastaabiülem
ja kaitseminister Abdel Fattah al-Sisi,
Iisraeli kaitsejõudude ja luurekogukonna
ja neid juhtiva poliitilise ešeloniga valitsuses.
See on saanud peamiseks põhjuseks Iisraeli ja Egiptuse koostööle.
Üks lause palun. See printsiip on aluseks
Iisraeli koostööle araabiamaadega,
Iraani sõrmejälgede tõttu
väljaspool islamiliikumisi nagu Hamas ja ISIS Siinail.
Nende kaudu sekkub Iraan araabiariikide asjadesse
ja tekitab neile probleeme Pärsia lahel.
Seepärast on oodata suuremat ja tugevamat koostööd
Iisraeli ja araabiamaade vahel ühise Iraani-ohu vastu.
Saateaeg on otsakorral. Alustame teist, dr Kam.
Tehke väike analüüs:
kuidas asjad lähikuudel areneda võiksid.
Ütleksin, et Egiptuse julgeolekujõud on teinud olulisi edusamme
võitluses ISISe vastu, koostöös Iisraeliga, nagu mainisin.
On hea võimalus, et need saavutused jätkuvad,
kuid ISIS ei kao kuhugi.
Ei Siinailt ega Egiptuse südamest, sh Kairost ja teistest linnadest.
Aga kui neil õnnestub ISIS isoleerida kohalikust rahvast ja toetajaist,
Hamasist ja Moslemivennaskonnast,
on see antud tingimustes üsna asjalik saavutus.
Dr Berko?
Kuna mainisite Siinai elanikke,
siis ärge unustage, et Iisraeli vaatenurgast
on nad prostituutide, relvade,
ja immigrantide smugeldajad.
See oli elanike sissetulekuallikaks.
Ja kui Iisrael piirid sulges, otsivad nad uusi võimalusi.
Nad avastasid, et kogu asja rahastab Iraan.
Sellest tuleb aru saada. - Hr Oren?
Viimased peaaegu 70 aastat
on Iisraeli-Egiptuse suhetes toimunud huvitav areng.
Esimesed 35 aastat oli vaen ja sõda,
kus Egiptus juhtis araabiamaailma.
Järgmised 35 aastat, mis täitub maikuus,
on Iisraeli ja Egiptuse vahel rahu olnud.
Rahulepingu osana andis Iisrael Siinai Egiptusele tagasi.
Võime vaid ette kujutada,
mis oleks juhtunud, kui Iisrael oleks Siinai endale jätnud
ja ta oleks pidanud võitlema ISISega enda kontrollitaval territooriumil.
Seda poleks juhtunud. Golanil ei juhtunud. - Aeg on otsas.
Aitäh osalemast, dr Kam, Amir Oren ja dr Berko!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio valmib tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri