Tervetuloa Jerusalem studioon!
Israelin ja Euroopan unionin suhde -
on pitkään ollut vahva, mutta haastava.
Tämä epälineaarinen side pohjautuu yhteisiin etuihin ja arvoihin.
Tästä ainutlaatuisesta suhteesta keskustelevat -
Tal Heinrich, i24 Newsin uutisankkuri, -
analyytikkomme Amir Oren -
ja Vera Michlin-Shapir kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskuksesta.
Herra Oren, millainen suhde Israelilla ja Euroopan unionilla on?
On syytä mainita kaksi tosiasiaa: -
ensinnäkin ajat ovat nyt huonot -
monikansallisille organisaatioille.
Yhdistyneet kansakunnat, Nato ja Euroopan unioni -
voivat kaikki huonosti.
Toiseksi Israelin suhteet monikansallisiin organisaatioihin -
ovat aina olleet mutkikkaita.
Se on mieluummin hoitanut asiansa -
niiden jäsenmaiden kanssa kahden kesken.
Nyt Israelin ja EU:n suhde on kuitenkin erityisen huono.
Tal Heinrich, mitä mieltä olette?
Jakaisin suhteen kahteen tasoon: poliittiseen ja taloudelliseen.
Israelin ja EU:n taloudellinen suhde -
on viime vuosina ollut melko hyvä.
Ne ovat tehneet esimerkiksi -
sopimuksen avoimesta ilmatilasta.
Sitä ajoi liikenneministeri Israel Katz Likud-puolueesta.
Hän sananmukaisesti avasi ilmatilan israelilaisille.
EU-maiden lentoyhtiöt voivat nyt lentää Israeliin ja toisinpäin.
Se ei ole enää niin tarkkaan säännösteltyä kuin ennen.
Hinnat ovat laskeneet.
Poliittisella tasolla olen samaa mieltä Amirin kanssa.
Vera Michlin-Shapir?
Yhteistyötä voitaisiin periaatteessa tehdä monella alueella, -
mutta Euroopan unioni -
monenkeskisenä organisaationa -
on päättänyt keskittyä suhteessaan Israeliin -
Israelin ja palestiinalaisten rauhanprosessiin.
Se keskittyy erityisesti Länsirannan siirtokuntiin, -
joiden se katsoo olevan laittomia kansainvälisen lain mukaan.
Se on tehnyt suhteen kehittämisestä hyvin vaikeaa.
Se on nähty Horisontti 2020 -ohjelman yhteydessä, -
akateemisessa yhteistyössä -
ja siinä, ettei hallitus hyväksynyt kulttuuriyhteistyötä EU:n kanssa.
Siirtokuntien korostaminen haittaa suuresti Israelin ja EU:n suhteita.
Tätä dynamiikkaa on tutkittava edelleen.
Herra Oren, -
Euroopan unioni on kuitenkin Israelin tärkein vientikohde.
Siihen vaikuttaa toki Euroopan läheisyys.
EU ja Israel solmivat viimeisimmän sopimuksen vuonna 1994 -
ja hiljattain myös avoimen ilmatilan sopimuksen, -
joka vähensi lentomatkailun sääntelyä.
Israel on yhä aktiivisempi Euroopan unionia kohtaan.
Se haluaa vahvistaa suhdettaan EU:hun.
Brysselin edustusto on saanut paljon rahoitusta Israelin ulkoministeriöltä -
monenlaisen toimintansa edistämiseksi.
Miten Israel edistää suhteitaan tähän 28-jäseniseen liittoon, -
joka on pian vain 27-jäseninen?
Israelilaisdiplomaatit, -
jotka on lähetetty joko Euroopan komissioon Brysseliin -
tai Euroopan parlamenttiin, joka siirtyy välillä Strasbourgiin, -
ponnistelevat toden teolla.
He keskustelevat poliitikkojen ja henkilökunnan kanssa, -
sekä pysyvän henkilökunnan että valittujen viranomaisten kanssa.
Kaikki saavat kuitenkin ohjeensa omilta hallituksiltaan.
Näillä ponnisteluilla ei ole paljonkaan arvoa, -
koska Berliini, Lontoo ja Pariisi ohjeistaa omat delegaationsa -
Euroopan komissioon.
Tal jakoi suhteen taloudelliseen ja poliittiseen tasoon.
Alun perin EU oli talousyhteisö.
Tuolloin Israelilla oli vain talousintressejä.
Talousyhteisön muututtua unioniksi se halusi poliittista sananvaltaa.
Se kuuluu kvartettiin YK:n, USA:n ja Venäjän rinnalla.
EU:lla täytyy tietysti olla jokin yhteinen nimittäjä.
Yhteinen nimittäjä ei voi olla Israel-myönteinen.
Silloin kun Javier Solana siirtyi Natosta EU:hun, -
Euroopan unioni oli periaatteessa Israel-myönteinen, -
ainakin Rabinin ja Barakin hallintojen näkemyksen mukaan.
Kun Israelia pidetään konfliktin jyrkempänä osapuolena, -
EU ei tietenkään ole niin Israel-myönteinen kuin voisi olla.
Israel haluaisi sellaisen kauppasopimuksen, -
kuin Euroopan unionilla on esimerkiksi Ukrainan kanssa.
Sellaista Israel ei voi saada, ellei poliittisella tasolla tapahdu edistystä.
Tasot vaikuttavat toisiinsa.
Poliittisella tasolla EU haluaa todellakin puuttua -
Israelin ja palestiinalaisten konfliktiin -
ja edistää demokratiaa Lähi-idän maissa.
Federica Mogherinia on kritisoitu varsinkin arabikevään jälkeen, -
koska EU ei hyödyntänyt tilaisuutta edistää demokratiaa Lähi-idässä.
Viime aikoina hän on hieman perääntynyt.
Pariisin kokouksessa -
EU halusi varoittaa Israelia yhden valtion ratkaisusta -
ja edistää kahden valtion ratkaisua.
Federica Mogherini hyväksyi ensin tämän aloitteen, -
mutta suljettujen ovien takana hän oli vastahakoinen.
Hän ei ilmeisesti pitänyt siitä tavasta lähestyä -
Israelin ja palestiinalaisten konfliktia ainakaan tällä hetkellä.
Vera Michlin-Shapir, -
kvartetin toiminta, josta herra Oren puhui, -
ja Hollanden hallinnon ajama Pariisin aloite -
eivät olleet EU:n ulkoministeri Federica Mogherinin aloitteita, -
vaan hänen edeltäjänsä Catherine Ashtonin.
Ashton oli aktiivinen Iranin ja kvartetin suuntaan.
Federica Mogherini on rohkea ulkopolitiikan vaikuttaja, -
joka on ollut myös Italian hallituksessa.
Millaisen prosessin hän on käynyt läpi?
Hän näyttää katsovan Lähi-itää toivottomin silmin.
On huomioitava myös se, mitä EU:ssa tapahtuu -
Israelista riippumatta.
EU:ssa on meneillään eksistentiaalinen kriisi.
Niinkin vakavana EU:n tilannetta voidaan pitää.
Federica Mogherini jatkoi kuitenkin Catherine Ashtonin neuvotteluja -
ja EU:n linjaa Israelin ja palestiinalaisten konfliktia kohtaan.
Se on monessa mielessä jatkumoa.
Kun arvioidaan Mogherinin kykyä vaikuttaa Lähi-idän politiikkaan, -
täytyy muistaa, että hänen mandaattinsa on tällä hetkellä hutera.
Se on "womandaatti", koska hän on nainen.
EU:lla oli osansa myös ydinsopimuksessa Iranin kanssa.
Kymmenisen vuotta sitten aloitteentekijöitä olivat EU-maat.
Lähinnä Ranska ja Saksa johtivat projektia -
jo ennen kuin amerikkalaiset tulivat mukaan.
Nyt Brexitin takia ei ole enää EU-kolmikkoa -
Ranska, Saksa ja Britannia.
On epävarmaa, onko EU:lla edes tulevaisuutta, ja missä muodossa.
Euroopan voima on laimentunut.
Julistuksia voidaan kyllä tehdä, -
mutta poliitikot tahtovat tietää, onko niiden takana todellista valtaa.
Onhan Saksa niiden takana.
Jonathanin mainitsema Hollande jättää pian virkansa.
Merkelin tulevaisuus on epävarma, ja Cameron on jo ulkona.
Hollannissakin on tulossa vaalit.
Olemme puhuneet EU:n mandaatista ja eksistentiaalisesta uhasta, -
joka on tietysti äärimmäinen väittämä.
Miten merkittävä EU on Israelille nyt?
Taloudellisestihan se on yhä tärkeä.
Tietysti.
Siihen vaikuttaa myös palestiinalaishallinnon ja EU:n suhde.
Euroopan unioni on palestiinalais- hallinnon suurin rahoittaja.
Se ei ole antanut rahaa Hamasille sen päästyä valtaan vuonna 2006, -
vaan raha menee suoraan palestiinalaishallinnolle.
EU-jäsenmaat maksavat sille 170 miljoonaa euroa vuodessa.
Sillä on tietysti vaikutusta Israeliin.
Olen sitä mieltä, -
että Euroopan unionin rooli Lähi-idässä on muuttunut.
Ennen haasteet olivat Lähi-idässä, mutta nyt Euroopassa.
Eurooppa ei voi enää keskittyä Lähi-itään.
Federica Mogherini ymmärtää jo sen.
Pariisin kokouksessa ei otettu käyttöön -
mitään päätöslauselmia tai suunnitelmia.
Se ei antanut mitään julistusta tästä konfliktista.
EU ei myöskään tähtää uuteen kokoukseen.
Vera Michlin-Shapir, -
Euroopan unioni on Israelille tärkeä kumppani monessa mielessä.
Sen kanssa on myös ongelmia, -
mutta pitääkö Israel Euroopan unionia kumppanina, -
ja suhtautuuko se siihen erillisinä valtioina, -
vai pitääkö se EU:ta koko mantereen ytimenä?
Se on mielenkiintoinen tarina.
Israelin kahdenkeskiset suhteet Euroopan pääkaupunkeihin -
ovat paremmat kuin monenkeskiseen organisaatioon Brysselissä.
Siihen on monia syitä.
Se on mielenkiintoinen prosessi.
Pääkaupungit lähettävät edustajansa Brysseliin, -
mutta Brysselissä on ihan oma ilmapiirinsä.
Asiat kääntyvät Israelia vastaan, -
vaikka edustaja olisi Israel-myönteinen.
Brysselissä on Israel-vastainen dynamiikka.
Siksi Israel yrittää sivuuttaa Brysselin aina kun mahdollista.
Se vaikuttaa itse Brysseliinkin.
EU-korttelissa, jossa Euroopan komission päämaja sijaitsee, -
on todellakin israelilaiselle epämieluisa ilmapiiri.
Siksi Israelin lähetystö Brysselissä on viime vuosina suuntautunut -
enemmän talon Nato-puolelle.
Sama lähettiläs toimii sekä EU:hun että Natoon päin.
On vielä eräs piirre, jota katsojamme eivät ehkä tiedä.
Kuten Tal sanoi, -
israelilaiset hyötyvät avoimesta ilmatilasta.
Monella israelilaisella on EU-passi, -
koska heidän sukunsa on tullut jostakin Euroopan maasta.
Siksi he kokevat yhteenkuuluvuutta EU:hun kokonaisuutena.
He haluavat mieluummin Euroopan passin -
kuin Saksan tai Puolan passin, ei vain sen tuomien etujen takia, -
vaan myös henkisistä ja historiallisista syistä.
He pitävät enemmän Israelin ja Euroopan kaksoiskansalaisuudesta.
Minulla ei ole EU-passia, mutta olen asunut Berliinissä.
Kommentoisin siihen, mitä sanoitte kahdenkeskisistä suhteista.
Israelillahan on erinomaiset suhteet Saksan kanssa.
Maat juhlivat juuri 50-vuotisia diplomaattisia suhteitaan -
täällä Jerusalemissa ja Berliinissä.
Se suhde on ainutlaatuinen -
saksalaisten ja juutalaisten vaikean historian vuoksi.
Saksalla on anteeksipyytävä sävy aina sen lähestyessä Israelia, -
vaikka Israelin hallitus on nyt oikeistolaisempi kuin koskaan.
Valtiona Saksa ei aina voi kohdella Israelia niin kuin se kohtelisi, -
jos tätä historiaa ei olisi.
Euroopan unioni tarjoaa Saksalle keinon sanoa Israelille mitä tahtoo.
Nyt Martin Schulz ei ole enää Euroopan parlamentin puhemies.
Hänestä voi tulla Saksan liittokansleri.
Israelilaiset suhtautuvat Euroopan unioniin ristiriitaisesti.
Israelilaisille Eurooppa-projekti on osa sitä maailmanjärjestystä, -
jota on kehitetty -
toisen maailmansodan traagisten kokemusten jälkeen.
Se on tuonut turvallisuutta ja rauhaa sille mantereelle -
ja pitkälti koko maailmaan.
Samalla kuitenkin israelilaiset kokevat, -
että EU kohtelee heitä epäreilusti ja tekopyhästi, -
ja keskittyy Israeliin kohtuuttoman paljon.
Samanlaisin ristiriitaisin tuntein israelilaiset suhtautuvat -
koko maailmanpolitiikkaan.
Israel panostaa suuresti globalisaatioon, -
mutta sitä myös vastustetaan paljon.
Herra Oren, Israelissa ajatellaan myös, ettei EU:lla ole merkitystä.
Sillä on tietysti jonkin verran merkitystä sen rahojen vuoksi, -
mutta sen asenteen vuoksi Israelin pitäisi jättää se huomiotta -
ja olla yhteydessä suoraan jäsenvaltioihin.
Miten paljon se vaikuttaa tähän suhteeseen?
Ettekö vieläkään kysy Trumpista?
Se on lyhytnäköistä, -
koska kullakin valtiolla on paljon asioita pohdittavanaan.
Lähestyessään jotain valtiota -
Israelin on huomioitava myös EU.
Israelin ei kannata jättää EU:ta pois laskuista -
ja yrittää saada haluamansa Berliinistä, -
johon Israel viime kädessä turvautuu.
Toista maailmansotaa ei tarvitse edes mainita, -
koska se on kaikkien mielessä israelilaisen puhuessa Berliinissä.
Sitä ei ole kohteliasta ottaa esiin, -
mutta se on silti ilmassa.
Israelissa on eräs ääriryhmä, -
joka tekee niin sanottuja hintalappuiskuja.
He kostavat palestiinalaisten terrori-iskuja.
Euroopan unionilla on omat "hintalappuiskunsa".
Se yrittää saada Israelin maksamaan Länsirannan liittämisestä itseensä.
Se yrittää antaa Israelille kaksi vaihtoehtoa: -
joko Israel on erillään Länsirannasta, jolloin EU ostaa sen tuotteita, -
tai yhtenäinen maa, johon Länsiranta kuuluu, -
jolloin sen tuotteiden vienti on vaikeaa.
Tässä asiassa israelilaisdiplomaatit joutuvat taistelemaan.
Israel näkee nämä asiat eri lailla kuin eurooppalaiset.
Antaessaan rahaa palestiinalaisille -
EU ajattelee auttavansa Israeliakin.
Israel ihmettelee sitä, että EU antaa jatkuvaa tukea palestiinalaisille -
riippumatta heidän reaktioistaan Israelin toimenpiteisiin.
Rahaa tuli toisen intifadan ja veitsi-intifadankin aikaan.
Israel yrittää ajaa Euroopan unionin sisällä sitä, -
että osa palestiinalaishallinnon tuesta pysäytettäisiin, -
jos levottomuudet lisääntyvät.
Jos sitä edes valvottaisiin.
EU:lla on niin laaja byrokratia...
On myös kansalaisjärjestöjä ja ammattiliittoja, -
joilla voi olla Israel-vastaisia linjauksia.
Ne voivat estää israelilaiskuljetukset.
Demokratiassa hallituksen täytyy huomioida nämä organisaatiot.
Minkä hinnan Israel maksaa siitä, -
että se jättää huomiotta EU:n monenkeskisenä organisaationa?
Yksi tuli esiin -
Horisontti 2020 -neuvotteluissa.
Toinen on siirtokuntien tuotteiden mahdollinen merkintä.
Jos Israel sivuuttaa Brysselin, siellä alkaa prosesseja, -
joista syntyy EU-maita sitovia määräyksiä.
Brysselin voi yrittää sivuuttaa, mutta sen löytää kuitenkin edestään.
Se voi silti tuottaa Israelille ongelmia.
Nämä vaikeudet Israelin päättäjien on otettava huomioon.
Seuraava asia, josta Tal Heinrich jo mainitsi...
Ette ole vieläkään sanonut sitä nimeä!
Yhdysvaltain presidentti Trumpilla on tietysti suuri merkitys.
Mogherini antoi jonkinlaisen viestin Trumpin hallinnolle.
Mitä mieltä olette siitä?
Trumpin hallinnon linja ei ole vielä muotoutunut.
Nimitetytkään eivät ole vielä viroissaan.
Häntä kritisoidaan ulkoministeriössä, tiedusteluyhteisössä -
ja oikeusministeriössä.
Trumpin hallintoa voidaan arvioida paremmin vasta, -
kun toisen ja kolmannen tason viranomaiset ovat aloittaneet.
Lisäksi asioihin vaikuttavat suurlähettiläät.
Jos avainlähetystöt annetaan kampanjan rahoittajille -
tai muille presidentin ystäville, -
edustus ei ole kovin laadukasta.
EU-maat sen sijaan lähettävät aina Washingtoniin -
parhaat diplomaattinsa.
Emme tietenkään tiedä, mutta voimme olettaa, -
että EU pyrkii tasapainottamaan -
Trumpin jokaisen julistuksen ja teon Israelia kohtaan, -
myös suurlähetystön siirtämisen.
EU:n on joka tapauksessa mukauduttava siihen, -
että Trump on vallassa.
EU ei voi muuta kuin mutista. USA on Israelin päätukija.
Arvioidessamme Trumpin voiton seurauksia -
on katsottava Euroopan kahta tukipilaria, YK:ta ja Natoa.
Trump on sanallisesti hyökännyt niitä molempia vastaan.
Hän kannatti Brexit-kampanjaa.
Hän on sanonut myös, ettei niitä maita suojella, -
jotka eivät anna Natolle tarpeeksi.
Tämä heikentää niitä kahta tukipilaria, -
jotka ovat olleet pystyssä toisen maailmansodan jälkeen.
Sillä on merkittävä osa Euroopan tulevassa kehityksessä.
Miten se vaikuttaa Israelin ja EU:n suhteeseen?
Ensin täytyy nähdä, miten se vaikuttaa Eurooppaan.
Israelin on toimittava sen Euroopan kanssa, joka tästä kehkeytyy.
Se voi olla toisenlainen Eurooppa.
Aika on vähissä. Mitä tapahtuu lähitulevaisuudessa?
Ajattelen optimistisesti Israelin ja Euroopan suhteesta.
Ensinnäkin on ratkaisevaa, onko Trumpilla neljä vai kahdeksan vuotta.
Israelin sisäpolitiikka vaikuttaa sen suhteeseen EU:n kanssa.
Nykyinen hallitus on kääntynyt oikealle.
Kabinetista puuttuu ulkoministeri, -
koska pääministeri Netanjahu johtaa ulkoministeriötä.
Kokopäiväinen ulkoministeri käyttäisi EU:hun enemmän aikaa.
Israelin on nyt pidettävä silmällä -
Eurooppaan muotoutuvaa uutta järjestystä.
Meidän on tultava toimeen uuden Euroopan kanssa.
Nähtäväksi jää pidämmekö siitä vai emme.
Tässä kaikki tänään.
Kiitos, Tal Heinrich, Amir Oren ja Vera Michlin-Shapir!
Kiitos katsojille, näemme jälleen perjantaina!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta