JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse
Suurriikidega 2015. a juulis sõlmitud tuumalepingust julgustatuna
on Iraan teinud Lääne valvsa pilgu all edukaid diplomaatilisi manöövreid
ning on kinnitanud oma positsioone Lähis-Idas ja mujal maailmas.
Tuumalepingu tulevik on siiski kahtluse all,
kuna president Donald Trump on nimetanud seda
kõigi aegade halvimaks lepinguks.
Tere tulemast stuudiosse Eliezer Tsafrir,
Mossadi Iraani osakonna endine juht,
TV7 analüütik Amir Oren
ja dr Eldad Pardo, Impact SE uurimisjuht
ja Heebrea Ülikooli Iraani teema lektor.
Tehke palun hetkeolukorrast veidi laiem ülevaade.
USA ja Iraani vahel on olnud mitmeid sõnavahetusi jms.
Iraani valimisteni on vaid mõni kuu.
Märkimisväärsed sündmused ootavad ees ka USAs
ja Prantsusmaalgi on peagi presidendivalimised.
See mõjutab Euroopa Iraani-poliitikat.
Lisaks suri hiljuti Rafsanjani. - Kandidaat ülemjuhi kohale.
Jah. On veel liiga vara ennustada,
milline mõju saab valitsuse eri sektoritel olema.
Kaitseminister Mattis oli Lähis-Ida keskväejuhatuse ülem.
Tema kavandas Iraani-vastaseid operatsioone juhuks,
kui Iraani ja Iisraeli või Iraani ja USA vahel puhkeb sõda.
Välisminister Tillerson on tundmatu tegija.
Me ei tea, kuidas need kõik Trumpi maailmavaatega sobivad,
eriti kui Putini Venemaa on lubanud tuumalepingut järgida.
Ja Trump peab Putinit oma liitlaseks.
Hr Tsafrir, kuidas teie seda näete?
Lepingut on raske muuta
rahvusvaheliste suhete tõttu.
Seda polegi vaja hävitada.
Lisaks luureagentuuridele teavad teisedki,
et Iraan taotleb tuumarelva valmidust.
Selles pole kahtlustki.
Seepärast kardavad teised riigid nagu Iisrael, sunniitlikud maad ja USA
et Iraan teeb pikamaarakette,
mis ulatuvad isegi USAsse.
Igal juhul tuleb Iraanil sabas käia.
Neid tuleb võimalikult palju jälgida,
et nad ei saaks midagi salaja teha.
Iraanlased teavad täpselt,
kuidas petta ja eksitada kogu maailma.
Dr Pardo, mida teie arvate?
Kui Obama valimised võitis, naljatati Iraanis,
et Obama tähendab pärsia keeles
Ta on meiega.
Iraani ja USA läbirääkimised algasid juba Ahmadinejadi ajal.
See näitab, et läbirääkimisi kontrollis Khamenei.
Nüüd on USAs uus president ja iraanlased mõistavad seda.
Trump peab praegu vigu vältima, et säilitada usaldusväärsus.
Kui iraanlased veenduvad, et Trump suudab teha, mida räägib,
ei tekita tuumaleping probleeme.
Tõelisteks probleemideks on hetkel raketiprojekt, terrorism
ja Iraani infiltreerumine kogu Lähis-Idasse.
Iraan iseenesest tugev riik pole. Neil pole tugevat armeed.
Neil on vaid tuumaprogramm, raketid ja tõhus terrorivõrgustik.
Kõik riigi on Iraani agressiooni vastu.
Kui Iraanile tehakse selgeks, et nende seiklustel on piirid,
muudab Iraan oma poliitikat.
Iraani vastased sanktsioonid kaotati
ühise ulatusliku tegevusplaani osana,
milles leppisid kokku Iraan ja P5+1 maad
ehk USA, Venemaa, Hiina, Prantsusmaa, Inglismaa ja Saksamaa.
Iraan hakkas siis ome piire kompima.
Keegi ei näidanud neile,
et kui teatud piir ületatakse, ootavad tagajärjed.
Iraan katsetas oma ballistilisi rakette,
mis on vastuolus Julgeolekunõukogu resolutsiooniga.
Neil on valmidus ehitada pikamaarakette,
mis suudavad tuumapead kanda.
Lisaks on Iraan USAga kokkupõrkekursil Hormuzi väinas.
Iraanlased ähvardasid USA laevu
ennenägematul viisil.
Kuidas on olukord pärast Obama aega muutunud?
Obama valitsus oli ju Iraani silmis nõrk,
kuid uue valitsuse kohta ei teata veel midagi.
Tuumaleping pole ehk täiuslik,
kuid selle kriitikud peaksid meeles pidama,
et see puudutab üksnes tuumaprogrammi.
Nagu kuulsime, eksisteerib teisigi murettekitavaid mõõtmeid.
Need ei kuulunud aga lepingu alla
ja Iraani ei saa selles süüdistada.
Kui peaks tulema pingelõdvendus,
nagu NSVL-i ja USA vahel 1970. aastate alguses,
peab see algama tuumalepingust ja laienema seejärel teistele aladele.
Aga Iraani laienemispürgimused ja terroritegevus
iseenesest tuumalepingut ei riku.
President Trumpi kohta tuleb öelda kahte asja.
Esiteks ei tunne ta vajadust lasta faktidel end siduda.
Ta võib ühel päeval öelda,
et muutis lepingu paremaks,
isegi kui selle kohta poleks mingeid tõendeid.
Juba seegi, et ta saab seda öelda, rahuldab teda.
Teiseks on tema põhieesmärgiks ISISe hävitamine.
Seepärast tahab ta Venemaaga jõud ühendada.
Venemaa liitlased Süürias ISISe vastases sõjas
on Iraan, Assadi režiim ja Hezbollah.
Kui president Trump oma prioriteetide juurde jääb,
peab ta esialgu ühinema Iraaniga, vähemalt kaudselt.
Hr Tsafrir,
nüüd kui Trumpi valitsus on muutnud USA suunda Lähis-Ida suhtes,
eriti Iraani osas,
kas ka Iraani poliitika muutub passiivsemaks
ja vähem agressiivseks USA hoiatusjoonte suhtes?
Muutus näib alles ees ootavat. Kui sügav see on, saame näha.
Iraanlased pole rumalad.
Vähemalt alguses käituvad nad ettevaatlikult
Trumpi valitsuse suhtes.
On siiski ilmne,
et Iraan püüab sihiteadlikult tuumariigiks saada
lisaks oma terroritegevusele Lähis-Idas.
Ärge unustage,
et Hezbollah'l on meie põhjapiiril 100 000 raketti.
See on tulevikus ülitõsine probleem.
Lühidalt öeldes, kõik teavad,
et kõigi Lähis-Ida probleemide puhul
asub mao pea Teheranis.
Ühel päeval tuleb seda rünnata.
Täpselt. Sellele tuleb lisada ideoloogiline mõõde.
Siia kuulub ka müstiline lojaalsus ühe isiku suhtes.
See ideoloogia ajendab rünnakut terve maailma vastu.
Olete rääkinud sellest ideoloogiast siin saates mitmel korral.
Olete seda teemat sügavuti uurinud.
Kas Iraani hoiak muutub lähitulevikus?
Kas ta loobub sellest ideoloogiast
või otsib ta auke ameeriklaste järelvalves?
Või liigub ta edasi ettevaatlikult oma ideoloogiat ära kasutades?
Iraani eliit on tihedalt seotud režiimi, Revolutsioonikaarti ja ajatolladega.
Nad moodustavad 5―10 % rahvastikust.
Majanduslik ja poliitiline võim on enamjaolt nende käes.
Ülejäänud iraanlased tahaksid sellest eliidist vabaneda
ja riigi demokraatlikuks muuta.
Seal on palju haritlasi, naisi jne.
Iraani valitsus võib ohtu sattuda,
kui Trump osutub usaldusväärseks,
kui ta tõesti mõtleb, mida ütleb.
Näeme peagi, kas ta kolib saatkonna Jeruusalemma
või oli see vaid jutt.
Kui ta tõestab oma tõsiseltvõetavust,
näiteks taandumisega Vaikse ookeani vabakaubanduslepingust,
ei pea USA isegi Iraani ründama.
Neil tarvitseb vaid sinna armee tuua
ja Iraani rahvas korraldab revolutsiooni.
Vaikse ookeani vabakaubandusleping on hea näide,
kuna presidendil polnud vaja seda
lepingu tühistamiseks Kongressi viia,
kuna see polnud veel ratifitseeritud.
Iraani tuumalepingu on aga kõik pooled allkirjastanud
ja Kongress on selle üle hääletanud.
Sanktsioonid on teine asi.
Kongress võib need uuesti seada, isegi kui see rikub tuumalepingut.
Trump lubas ameeriklastele siiski töökohti.
Mis ta teeb, kui USA ettevõtted tahavad Iraani oma tooteid müüa?
Kui ta seda ei luba, süüdistatakse teda töötuse tekitamises.
"Ameerika esmalt" poliitika järgi võiks seega oletada,
et ta lubab USA korporatsioonidel Iraaniga äri ajada
ning konkureerida Jaapani, Euroopa ja teistega.
Sellega võib ka teisiti tegeleda.
Olen püüdnud seda edendada, kuigi vähese eduga.
Lääne luureagentuurid võivad teha salajast koostööd,
mis aitaks iraanlastel revolutsiooni teha.
Ligi 80 % iraanlastest on pärast revolutsiooni sündinud noored.
Nad tahavad, et Iraan tagasi mõistusele tuleks.
Püüdsime seda kohe pärast revolutsiooni.
See ei õnnestunud,
kuna lootsime põgenenud kindralitele ja poliitikutele.
Enamik organisatsioone otsustas, et muutus peab lähtuma seestpoolt.
Kahjuks nelja ja poole aasta eest,
kui miljonid meelt avaldasid,
ei saanud nad USA presidendilt toetust isegi raadio kaudu.
Dr Pardo, mida teie arvate?
Iraanlased peavad seda ise otsustama.
Tuumalepingu probleem on selles, et see kehtib vaid kümme aastat.
See pole mingi aeg.
Kõik suured probleemid jäävad alles.
See meenutab paljuski Oslo leppeid.
Seal lepiti kokku vaid lihtsamas, nagu rikastamise vähendamises jms.
Asja tuumas kokku ei lepitud.
Sarnaselt Oslo lepinguga, mis tõi kaasa 20 aastat raskusi,
probleemid ainult kasvavad.
Leping peab olema otsustav.
See on väljakutse nii Iraanile kui USA-le.
Tuumaprogrammi ja raketiprogrammi eesmärk
on Iraani väitel kodumaa kaitsmine.
Paljud ütlevad, et toetavad neid programme
Iraagi, ISISe ja teiste rühmituste ohu tõttu.
Sunniidid on samuti aeg-ajalt Iraanis terrorirünnakukatseid teinud.
Ka käib Iraani ja Saudi Araabia vahel võimuvõitlus.
Iraanlased on uhke rahvas,
kes taotlevad suuremat mõju Lähis-Idas, kui mitte kogu maailmas.
Kuidas USA ja Euroopa saaksid aidata Iraanil muutuda,
kui nad ei saa aktsepteerida Iraani pürgimusi?
Pärsia või Iraani natsionalism avaldab suurt survet.
Hr Tsafrir oskab sellest minust rohkem rääkida.
Pooled iraanlased on pärsia päritolu.
Ülejäänud on aserid, kurdid ja teised vähemused.
Tõepoolest eksisteerisid Pärsia kuningriigid.
Külma sõja ajal kartis Iraan NSVL-i.
Seejärel sõdis ta Iraagiga.
Neil on väliseid ohte,
kuid samuti tahavad nad demonstreerida oma võimu
Saudi Araabia mõjusfääris ja siin Levantis.
Kui Iisrael ja teised maad ähvardasid Iraani peatada,
kartuses, et Iraan jõuab peagi tuumarelvani,
tugevdas Iraan oma kaitset.
Kümne aasta pärast on küberrelv siiski palju tähtsam
kui kineetilised relvad.
Seni on nähtud,
et kübersõjas on rünnak tõhusam kui kaitse.
USA valimiste ajal ilmnes,
et meetmed eri ühenduste kaitsmiseks polnud õnnestunud.
Kui USA või teised riigid teevad Iraani tuumarajatistele küberrünnaku,
saadab neid tõenäoliselt edu.
Lennukeid, rakette või sõjalaevu poleks vaja saatagi.
Iraanlased teavad, et on haavatavad.
Neil ei tasu ähvardada ei Iisraeli ega teisi riike.
Võtaksin kõne alla kaks peamist ohtu.
Iisrael on muidugi üks, kes Iraani sihikul on.
Viimatistel raketikatsetusel oli rakettidel kiri
"Surm Iisraelile" ja "Surm Ameerikale".
Need raketid ulatuvad Iisraeli ja Euroopasse,
kuid seni veel mitte USAsse.
Iraan käitub Iisraeliga agressiivselt
ka Hezbollah ja teste rühmituste vahendusel.
Lisaks Iisraeli naabrusele tegutsevad nad Aafrikas ja mujal
Iisraeli saatkondade vastu.
Iraan tahab saada sellised vahendid,
millega saaks näidata, et neil on tõsi taga.
Kuidas see olukord välja näeb, kui Iraan üha agressiivsemaks muutub?
Tuleb meeles pidada,
et vähemalt osa Iraani agressioonist on suunatud sunniitlike riikide vastu.
Muide, ma ei mõista, miks ameeriklased
hääldavad Iraani 'airan'?
Ja Iraak pole 'Airak' ja Putin pole 'Putn'!
Igal juhul
on üks Iraani peaeesmärke
ajalugu tagasi 7. sajandisse pöörata,
kui nad piirkonda valitsesid.
Asi on seega šiiitide ja sunniitide sõjas.
Osa Iisraeli vastu suunatud agressioonist
on mõeldud lõppkokkuvõttes sunniitide vastu,
kuna araabiamaailma juhtimiseks tuleb Iisraeli vastu olla.
Ma ei alahinda Iisraeli vastu suunatud ohtu,
vaid juhin tähelepanu, et oht on laiem
ja sunniitlikud riigid kardavad seda väga.
Kaitseksin ameeriklaste viisi hääldada Iraani 'Airan',
kuna rauda tähendav sõna iron ja mehenimi Ira hääldatakse ka nii.
Lähis-Idas on Airani nimeline maitsev piimajook.
Saateaeg on otsakorral, nii et keskendume põhiteemale.
Iisraeli ja Ameerikat ähvardavad raketid ja Hezbollah
on mõlemad mõeldud heidutuseks, mitte tegeliku sõja jaoks.
Kuig selleks tuleb siiski valmis olla.
Iraanlased on kannatanud seetõttu,
et Hassan Nasrallah kasutas 11 aasta eest oma relvi,
enne kui Iraan seda tahtis.
Ja iraanlased nägid, mis juhtub, kui Hamas oma rakette kasutas.
Nad teavad, et Iisraelil on Iron Dome'i ja Arrow raketitõrjesüsteemid.
Nad ei taha kasutada oma rakette,
sest kui Iisrael need tõrjuks, kaotaks Iraan oma heidutusjõu.
Neist on rohkem kasu paraadidel ja lööklausetes.
Olen teatud mõttes eri meelt.
Tuleb uurida
Iraani ideoloogiat ja strateegiat.
Natsi-Saksamaa ja Iraani vahel on sarnasusi,
nagu aaria rass jne.
On ka erinevusi ja üks neist on strateegia.
Iraan ei pea välksõda, vaid liigub aeglaselt.
Ta ehitab üles oma kaitset, nagu Amir rääkis, et kaitsta tuuma.
Seejärel liigub revolutsioon edasi.
See ideoloogia on adapteeritud šiiitlikust märterlusest
ja 1970. aastate marksismist-leninismist.
Iraani eesmärk on vallutada Meka ja Medina pühapaigad.
Iraanist saaks moslemimaailma keskus
ja ta leviks kogu maailma.
Ta kaitseks end tuumarelvade, terrorivõrgustiku ja kübersõjaga.
Iraan investeerib kübersõtta palju.
Neil pole tipptehnoloogiafirmasid,
nii et geniaalsed teadlased lähevad Revolutsioonikaarti
küberrelvi arendama.
Nad võivad selles sõjas pealegi jääda.
Seepärast töötab Iraani vastu parimini see, mida püüab Trump
ehk liitumine Venemaa, Türgi ja Iisraeliga.
See on väga raske, kuid nii võib püüda Iraani vaos hoida.
Hr Oren,
Netanyahu ütles kabinetiistungil,
et Iraan on endiselt üks juudiriigi suurimaid ohte.
Jeruusalemma valitsus püüab koostöös Washingtoniga
Iraani ohtu peatada. Mis te sel teemal öelda oskate?
See on poliitiline avaldus.
Iisraeli kaitsejõud ja luurekogukond ei usu,
et Iraan lähiaastatel üht suuremat ohtu kujutaks.
Ta oli seda enne tuumalepingu sõlmimist.
Nüüd on suurimaks ohuks Hezbollah.
Kuid Hezbollah' on Iraani liitlane.
Isegi mitte ainult liitlane, vaid Iraani osa!
Jah, aga Liibanoni sõjatanner, mille vastu Iisrael valmistub,
on midagi muud kui Iraan ise.
Lisaksin veel,
et Iraan on Iisraeli jaoks suurim oht.
Mitte miski pole Iisraelile nii ohtlik kui Iraan.
Strateegiliselt mõeldes, pärast nn araabia kevadet
ei ohusta Iisraeli konventsionaalse sõjaga enam ükski araabiamaa.
Selles mõttes on meie olukord märgatavalt paranenud.
Kuid sionistideks pole nad siiski muutunud,
nii et nad otsivad muid vahendeid ja üks neist on terror.
Õnneks võitleb sellega lisaks meile ka kogu maailm.
Teine allesjäänud oht on Iraan.
Dr Pardo, lõpukommentaar?
Parim, mida USA uus valitsus nüüd teha võib,
on edukalt tegutseda, töötada usaldusväärsuse kallal,
ja anda seejärel Iraanile võimalus otsustada,
kas hakata tsiviliseeritud riigiks või mitte.
See on tänaseks kõik.
Aitäh, Eliezer Tsafrir, Amir Oren ja dr Eldad Pardo!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri
Taevas TV7 saab toetada telefonil 900 1777 (kõne hind 7 eurot)
või aadressilt www.tv7.ee leitavate pangakanalite kaudu.
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio valmib tänu teie annetustele.