JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Donald Trumpi ametisseastumine tekitab küsimusi
tema tulevase Lähis-Ida poliitika suhtes.
Täna vestleme Lähis-Ida suhtumisest
USA uude presidenti.
Stuudios on Paula Slier, ajalehe Russia Today Lähis-Ida büroo juht,
TV7 analüütik Amir Oren
ja Etgar Lefkovits,
Lähis-Ida analüütik ja Jerusalem Posti endine korrespondent
Rääkige, kui oluline see võimuvahetus on,
kui presidendiametisse astub Donald Trump?
Kui drastiliselt USA poliitika Lähis-Idas muutub?
Trumpi vapustavast võidust on möödunud üle kümne nädala.
Meil on olnud ilmselt aega võimuvahetuseks valmistuda,
nagu ka võitjal endal.
Nagu tavatses öelda Donald Rumsfeld,
eksisteerivad "tuntud tundmatud"
ja see on üks neist.
Tundmatuid on viis: kes, millal, kus, mida ja miks.
Mõned neist isikutest,
kelle ta on nimetanud olulistesse välispoliitika- ja julgeolekuameteisse,
on väljendanud tema valimis- kampaaniast erinevaid hoiakuid.
Seepärast on praegugi ebaselge, milliseks see valitsus kujuneb.
Trumpi suunast pole kõrvale kaldunud vaid ametissenimetatud,
vaid ka Trump ise on teinud vastuolulisi kommentaare
näiteks välispoliitiliste teemade osas.
Kas ta kolib USA saatkonna Tel Avivist Jeruusalemma?
Kas ta lõhub Iraani tuumalepingu, nagu ta ähvardas?
See pole selge, kuna avaldused on vastuolulised.
Kui kaugele läheb ta
oma valimiskampaania aegsete ähvarduste ja lubadustega?
Härra Lefkovits, milline muutus see on,
kui võrdleme selja tagant juhtivat presidenti
presidendiga, kes lubab aktiivsem olla?
Järgmised neli aastat tulevad vägagi teistsugused.
Muutus pole vaid selles, et demokraadi asendab vabariiklane.
Trumpil on teistsugune taust.
Erinevalt varasematest presidentidest pole ta olnud Senatis ega Kongressis
Ta on täiesti väljast tulev ärimees, kinnisvaramogul.
Ta rikub kõiki stereotüüpe ja tegevusmudeleid.
Tulemas on midagi uut.
Ta on muutlik ja vahel ka plahvatusohtlik.
Ta tegutseb tihti vastupidiselt ootustele.
Hr Oren, kuidas temasse Lähis-Idas suhtutakse?
Kas seda peetakse Lähis-Idas oluliseks muutuseks?
Nende järgi, kes end Trumpi ekspertideks peavad,
on Pärsia lahel ja mujal suur nõudlus,
vähemalt kuni tõestatakse, et nad eksivad.
Trump on 70-aastane ega muuda enam oma harjumusi.
Ta on enesekindel, kuna on jõudnud oma saavutusteni meetoditega,
mida ta tahab nüüd valitsuses korrata.
Näiteks esmalt võtab ta äärmusliku positsiooni
ja siis vabastab ta end neist läbirääkimiste ja tehingutega.
Ta ei jätka mõistuspärast varasemate valitsuste liini
ega pea ettevaatlikke läbirääkimisi.
Tema algset positsiooni teatakse,
kuid on raske ennustada, kuhu ta välja jõuab.
Ta määratles Lähis-Ida "halvaks investeeringuks".
Kuidas saab siis Lähis-Idas Trumpilt suuremat aktiivsust oodata?
Ta võib äkitselt täiesti teise kursi võtta.
Nüüd peab ta presidendina arvestama teiste osapooltega,
nagu Venemaa Putin, Türgi Erdogan ja Iisraeli Netanayhu.
Ta ei ole vaba tegutseja.
Ta peab arvestama ka teiste huvidega.
Kui ta ise algatust ei tee,
teeb keegi teine ja ta peab reageerima.
On liiga vara hinnata tema esimesi käike.
Üks suure tõenäosusega teostuvaid stsenaariume on see,
et ta taandab USA Lähis-Idast veelgi rohkem.
See on irooniline, kuna see oli ka Obama poliitika.
Kui Clinton oleks võitnud, oleks USA ehk aktiivsem.
Trumpi lööklause on "Esmalt Ameerika"
ja ta määratleb oma sisepoliitikat kitsalt.
Keegi ei tea, mida ta Lähis-Idas teha tahab
ja ma ei usu, et ta isegi sellest veel hooliks.
Lähis-Ida eesliinile asuvad regionaalsed tegijad.
Venemaa kõrval on nüüd võimalus ka Türgil ja Egiptusel.
Trump ei hooli, kellega ta liitub,
peaasi, et see tema oma agendaga sobib.
On huvitav, et kõik Lähis-Ida mõõdukad riigid,
kes olid USA liitlased,
olid ühel või teisel põhjusel Obamas väga pettunud.
See ühendab Iisraeli, Jordaaniat, Egiptust,
Pärsia lahe maid ja Saudi Araabiat.
Need maad tunnevad, et Obama on neid reetnud.
Ainsana olid viimase kaheksa aastaga rahul
paariarežiimid, näiteks Assad.
Ka Iraan on oma lepinguga rahul.
Ootused on seepärast nüüd kõrgel, kuigi nagu ütlesite,
ei taha Trump tingimata Lähis-Ida asjadesse sekkuda.
Imeline, kuidas kõik need maad koos muutust ootavad!
Hr Lefkovits viitas millelegi huvitavale.
Keegi ei kahtle USA sõjalises ülemvõimus.
Lähis-Idas on USA suurus siiski kadunud.
Selle asemele on tulnud Venemaa, Hiina ja teised suurriigid,
kes on naasnud Lähis-Itta oma huve kaitsma.
Nad on täitnud vaakumi osalusega Lähis-Ida konfliktides.
Kas usute, et Trump tahab taanduda Lähis-Idast, nagu Paula Slier ütles,
kuid siiski muuta ja taastada mulje Ameerika suurvõimust?
Mulje on Trumpi jaoks oluline.
Ta rõhutab välimuse tähtsust.
Ta valib oma valitsust nagu näitlejaid rollidesse:
Kui näed välja nagu välisminister või oled kindral, seda parem.
Ajalugu aga pole õiglane.
Viimased 16 aastat, alates 9/11 rünnakutest,
on USA Lähis-Idas väga aktiivne olnud.
Võiks väita, et see algas juba 1991. a Kõrbetormiga.
Võrreldes selle aktiivsusega on USA nüüd taandumas,
kuna USA avalikkus ei toeta aktiivsust. See vajab raha, varustust ja vägesid.
Trumpi probleemiks on vähemalt siiani olnud see,
et tema lähenemine pole holistlik.
Tal on raske kõiki oma lubadusi ühendada.
Tal on mõningaid mõtteid araablaste ja Iisraeli konflikti kohta,
ISISe, Süüria jms suhtes.
Kuidas ta selle kõik ühendab,
kui liitlased ja rivaalid on niivõrd erinevad
ja võivad eri kontekstides pooli vahetada?
Selleks on vaja kissingerilikku välispoliitikaosavust,
mitte üksnes tehingutegemiskunsti, millega Trump uhkustab.
Vaja on laiaulatuslikku nägemust poliitikast ja ajaloost.
Mõnedel tema valitsuses võib seda olla, kuid saame näha.
Trump ei pea USAd tõepoolest tingimata globaalseks politseiks
või vaba maailma juhiks.
Ta suhtub Lähis-Itta pragmaatilisemalt
Ta on lubanud seada prioriteediks terrorismivastase võitluse.
See on seotud tema plaanidega Süüria ja Iraani suhtes.
Ta on lubanud Iraani tuumalepingu puruks rebida.
Ta on siiski rääkinud Süürias Venemaa kõrvale astumisest,
misjuhul oleks USA õlga õla kõrval ka Iraaniga.
Tema välispoliitikas on seega vasturääkivusi.
Mainisin Lähis-Ida jõumehi - Erdogani ja Sisit.
Trump peab end jõumeheks, kes meeleldi tehinguid teeb.
Sellised on ka Putin, Sisi ja võimalik, et ka Assad.
Trump võib nende autoritaarsele stiilile läbi sõrmede vaadata,
kuna nad suudavad oma riigis terrorismiga võrrelda.
Ka nii võib Trump USAd konfliktidest distantseerida.
Sarnaselt Lähis-Ida monarhidega kasutab temagi oma pereliikmeid.
See tekitab usaldust.
Trump osaleb Lähis-Idas vaid nii palju, kui tal vaja on.
Tema prioriteediks on USA sisepoliitika.
Rahvusvahelised küsimused mõjutavad siiski alati USA presidenti,
kas ta tahab või mitte.
Ta peab midagi ette võtma Lähis-Ida vägivaldsuste suhtes.
Kui ta sellele läbi sõrmede vaatab, võib see peagi koduuksele levida,
nagu praegu on näha Euroopas ja USAs.
Sisepoliitiliselt on presidendil tavaliselt 100 armupäeva.
Kas see kehtib ka Lähis-Ida asjade puhul?
Ta pole andnud armupäevi lahkuvale Obama valitsusele,
samuti ei saa Trump ühtki armupäeva oma kriitikutelt
ega Kapitooliumi demokraatidelt.
See Ameerika, mille suurust ta tahab taastada,
on vist 1950. aastate Eisenhoweri ajastu Ameerika,
pärast 2. Maailmasõda, kuid enne Vietnami ja Watergate'i.
See oli pea täielikult valgete Ameerika.
Toona valitsesid Lähis-Ida Inglismaa ja Prantsusmaa,
vahetult enne nende võimu vaibumist.
Trump ei taha Lähis-Idas selgelt nii suurt aktiivsust,
nagu oli varasematel valitsustel alates Lyndon Johnsoni aegadest.
Kas ta suudab tasakaalustada selle oma sisepoliitika, eelarve,
ülemkohtu liikmete määramise ja paljude teiste asjadega?
See otsustab tema siseriikliku toetuse suuruse.
Ta ei kiirusta midagi dramaatilist tegema.
Ta peab asjad korda saama.
Iisraeli-palestiinlaste konflikti suhtes
oodatakse Iisraelis temalt mingisugust avaldust.
Ta ei pea tingimata midagi tegema,
kuid kas ta teatab toetusest kahe riigi lahendusele
ja kas ta kavatseb USA saatkonna ära kolida?
Saudi Araabia ootab pingsalt, mis saab Iraani tuumalepingust.
Sama ootab ka Iraan
ning ka Iisrael ja kogu maailm
Trump ei tee tingimata midagi,
kuid maailm peab saama mingi aimduse tema kavatsuste kohta.
Ta ehk ei tea isegi ja hoidub seetõttu liiga palju ütlemast.
On kaks eri asja
osaleda valimiskampaanias või rääkida presidendina.
Tema sada armupäeva lõppesid enne, kui need alatagi said.
Poleemikat on olnud palju Venemaa, LKA lekete ja valimistulemuste suhtes.
ning Lähis-Ida enda segadus.
Tal on hetkel käed tööd täis,
nii et ta ei hakka kohe Lähis-Idaga tegelema.
See on siiski vältimatu teema.
Lähikuude pakilisim küsimus
on saatkonna kolimine Jeruusalemma.
Ta peab seda tegema enne suve.
Tal on selle otsuse tegemiseks pool aastat aega,
Härra Oren,
Netanyahu sõnul tuleb see muutus Iisraelile kasuks.
Trump on lubanud muuta USA poliitika Iisraeli-meelsemaks.
Milline saab olema dünaamika
Trumpi ja Netanyahu valitsuste vahel?
Netanyahu juriidilistest probleemidest hoolimata,
peavad Netanyahu, Trump ja me kõik ennustama ettevaatlikult.
Bushi, Clintoni, noorema Bushi ja Obama ametiaegade alguses
tõi Lähis-Ida üllatusi:
Saddam Hussein, Oslo protsess, 9/11
või araabia kevad pärast Obama Lähis-Ida visiiti.
Keegi neist ei polnud selleks valmis
ja ei teata ka praegu, milline on järgmine kriis.
Ka Netanyahu ei tea täna,
kas Trumpi lubadused on vaid avamäng,
mida ta peab kuidagi kompenseerima.
Kui ta näiteks saatkonna ära kolib,
mis on provokatiivne ja plahvatusohtlik samm,
võivad Lähis-Idas lahvatada protestid ja märulid USA saatkondade vastu.
Mida teeb Trump araablaste ja palestiinlaste rahustamiseks?
Milliseid järeleandmisi ta neile teeb?
Kas see meeldib Netanyahule
või soovitab ta Trumpil kolimiskavatsusest loobuda?
"Sul on praegu kiire.
Ära tekita siin praegu pingeid. Ma ei pea seda sõnade söömiseks."
Trumpi määratud Iisraeli suursaadik toetab asundusi.
Trump on öelnud, et ei pea asundusi rahu takistuseks.
Palestiinlased ja paljud iisraellasedki kardavad,
et see muudab Netanyahu valitsuse veelgi parempoolsemaks.
Netanyahu ise peab Trumpi Iisraeli sõbraks.
Netanyahu valitsus võib muutuda parempoolsemaks
kui Netanyahu ise tahab.
Haridusminister Bennetti sõnul on Palestiina riigi aeg möödas.
Ma ei usu, et Netanyahu oleks tahtnud nii kaugele paremale minna.
Obama oli Netanyahu jaoks kasulik kaart.
Tal tarvitses vaid öelda 'Obama' ja rahvas toetas teda.
Kui Trumpil ja Netanyahul tekivad erimeelsused,
ei saa ta Trumpi sellise kaardina kasutada.
Seega on see Netanyahule kingitus, kuid mitte tingimata pikas perspektiivis
Trumpil on Ameerikas kümneid miljoneid toetajaid.
Nad usuvad tõsiselt Piiblisse
ning judeo-kristlikesse väärtustesse ja traditsioonidesse.
Nad peavad Iisraeli oma lähimaks liitlaseks Lähis-Idas.
Nende meelest peaks USA saatkond Jeruusalemmas olema.
Kui Netanyahu otsustab vaikselt Trumpi pidurdada,
võib ta kolimist edasi lükata.
Aga kui see sõltuks vaid USAst, siis ta tõenäoliselt teeb seda,
kuna tema valijad nõuavad seda.
Tema asepresident Pence on tõsine Iisraeli toetaja
ja Piiblisse uskuv evangeelne kristlane.
Ta usub, et Iisraelil on õigus oma pealinnale,
kus peaks olema ka USA saatkond.
Aga kui palju valimislubadusi võib ühekorraga täita?
Mehhiko piirimüür, illegaalsete immigrantide peatamine,
saatkonna kolimine ...
Kui paljude numbritega neist saaks tsirkuseartist hakkama
ilma kukkumata?
Ka Trumpi ja USA juutide suhe on huvitav.
Enamik USA juutidest ei toeta Trumpi.
Trump peab sellega arvestama. Vähemalt Netanyahu on sellest teadlik
Hr Lefkovits osutas,
et Trumpi toetajatel on piibellik arusaam,
et Jeruusalemm on Iisraeli jagamatu pealinn
ning Juuda ja Samaaria on osa Iisraelist
ja palestiinlastel pole õigust seal olla või keelata Iisraeli seal ehitamast.
Kuidas saaks Trumpi pidurdada,
kui tema toetajad USAs
pooldavad suveräänset juudiriiki?
Keegi neist evangeelsetest usklikest pole valmis Iisraeli eest verd valama,
kui sellise poliitika tagajärjel sõda tuleb.
Ma pole selles nii kindel.
Tunnen mitmeid siin armees teeninud evangeelseid usklikke,
mina ise kaasa arvatud. - Kuid nad ei pärine USAst.
Tunnen ka paljusid ameeriklasi, kes on siin verd valanud.
Mitte need, kes kiidavad Iisraeli kõrvalt takka,
kuid kui asjad tõsiseks lähevad, on nad ikka Alabamas või Indianas.
Ka Jimmy Carter oli uuestisündinud president.
Ta pidas oma kristlikuks missiooniks Pühale maale rahu tuua.
Iisraellased kõnnivad tavaliselt ühte jalga
pigem USA juudikogukonnaga, mis on jagunenud.
Ca 70 % neist toetab demokraate.
Nad toetasid Hillary Clintonit.
Trump tahaks neid enda poole võita, kui uuesti kandideerib.
Tema seisukoht võib tasukaalukamaks muutuda.
Tähtsa ja pakilise vahel on alati pingeid.
Pikemas perspektiivis
on tähtis võitlus Iraani mõõdukate ja radikaalide vahel.
Iraanis on peagi valimised.
Kümne aasta pärast leping lõpeb.
See on tähtis,
kuid pakilised teemad on Revolutsioonikaarti terroritegevus
ja relvavedu Hezbollah'le.
Kaitseministri kandidaat Mattis,
kes oli USA keskväejuhatuse ülem, võib siin Trumpi võtmeisikuks saada.
Üks USA suursaadik Iisraelis pani varem ette kaht saatkonda -
üht Lääne-Jeruusalemmas, kuhu Trump võib oma saatkonna püstitada,
ja teist palestiinlaste rahustamiseks Ida-Jeruusalemma.
See on praktiliselt juba olemas.
Ida-Jeruusalemmas on USA Läänekalda peakonsulaat.
Nii võiks Trump tunda, et täidab lubadused evangeelsetele kristlastele.
Ta on siiski niipalju oma sõnu tagurdanud,
et saatkond kolitakse hiljem.
Sõnad ja teod võivad olla kaks ise asja.
See on tema jaoks ülioluline teema.
Ma ei usu, et ta oma sõnu sööb, kui see vaid temast sõltub.
Nagu öeldud, USA konsulaat juba tegutseb Jeruusalemmas.
Uut hoonet pole vaja ehitada.
Vaid nimi uksel tuleb muuta konsulaadist suursaatkonnaks
ja suursaadik peab tegema 45-minutilise reisi Jeruusalemma
ja siin töötama. See on selgelt sümboolne akt,
kuid see on tohutu küsimus ja ta ei loobu sellest,
kui Netanyahu seda ei pidurda.
Trump teab, et see on tähtis tema valijaile.
Teised teemad on ühiskondlikud ja moraalsed, nagu abort.
Ta pole tüüpiline kandidaat nendele valijatele,
kuid neid seob toetus Iisraelile.
Mis puudutab Iisraeli ja USA juutide suhteid,
siis Jerusalem Posti küsitluse järgi ei usu 80 % Iisraeli juute,
et Trump oleks Iisraeli-meelne
ja et enamik USA juute
toetaks saatkonna kolimist.
Saateaeg on otsakorral. Lõpukommentaarid palun!
Sõltumata sellest, kas saatkonna kolimine on õige samm
on kaalul Trumpi usutavus.
Uuel presidendil on tähtis näidata, et ta peab oma sõna.
Siin annab mängida. See ei pea kandma tingimata nime
'suursaatkond', vaid 'diplomaatiline ja konsulaaresindus Jeruusalemmas'.
Saatkonna kolimine tekitaks tingimata reaktsiooni araabiamaailmas.
Eks näis, kas see on piisavalt tõsine, et Trumpi mõjutada.
Lõpetuseks ütleksin, et Trump on tundmatu suurus
ja Lähis-Idas on neid juba piisavalt palju.
Ta sobib väga hästi siia ettearvamatusse regiooni.
Need olid "veelahkme-valimised", mis rikkusid kõiki traditsioone.
Ees ootavad huvitavad ajad.
Tõepoolest! Mul pole midagi lisada.
Aitäh, Paula Slier, Amir Oren ja Etgar Lefkovits!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Taevas TV7 saab toetada telefonil 900 1777 (kõne hind 7 eurot)
või pangakanalite kaudu aadressil www.tv7.ee
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio valmib tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri