JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Pärast kuudepikkust ettevalmistust
käivitasid Iraagi armee ja kurdide pešmergid
USA koalitsiooni toel operatsiooni Mosuli tagasivallutamiseks ISISelt.
Linna peetakse radikaalse rühmituse olulisimaks kantsiks Iraagis.
Seal kuulutas ISISe juht al-Baghdadi 2014. a välja kalifaadi.
Operatsioonist ja selle tähtsusest vestlevad stuudios
dr Ephraim Kam, Riikliku Julgeoleku Uurimisinstituudi vanemteadur,
TV7 analüütik Amir Oren
ja dr Nir Boms, Tel Avivi Ülikooli Moshe Dayani Keskuse teadur.
Alustame teist, Amir Oren.
Mis seisus see operatsioon hetkel on?
Mainisid kuudepikkust ettevalmistust.
Vabariiklaste presidendikandidaat Donald Trump
kritiseeris Obama valitsust ja kaudselt ka Hillary Clintonit
vaenlase mitte üllatamise eest ja oma kavatsuste avaldamise eest.
See pole küll kõige olulisem. ISIS teadis, et see lahing tuleb,
ja sellele järgneb veelgi suurem lahing Raqqa pärast Süürias.
Mosul on kahe erineva kampaania ristumispunkt.
Üks käib ISISe vastu. See võib olla ISISe lõpu algus.
Teine puudutab Iraagi tulevikku.
Koalitsiooni erinevate poolte tõttu, kes vahel võitlevad üksteisega,
mitte ainult üksteise kõrval, on see väga komplitseeritud.
Hetkel näib see klassikalise lahinguna II Maailmasõjast -
piiramine ja seejärel kurnamine,
aeglane liikumine Mosuli keskusesse, ja ees on veel palju muudki.
Dr Kam, kui räägime ettevalmistustest,
siis hõlmab see erinevate valitsuste, rühmituste, armeede ja jõudude
erinevaid läbirääkimisi teemal, kuidas operatsiooni parimini läbi viia.
Selle erinevaid komponente vaadates
näeme sunniitlikku leeri,
sest pešmergid on sunniidid,
ja Türgit, kes osaleda tahab, kuigi Iraak seda ei soovi.
Samas on seal ka Iraagi valitsus ja Iraani toetatud šiiitidest võitlejad,
kes tahaksid linna üksi kontrollida
ja operatsiooni üksnes Iraagi jõududega läbi viia.
Kuidas saab see vastuoluline dünaamika
viia edusammudeni linna vallutamisel
ja seda sujuval moel?
Ütleksin, et operatsiooni planeerijaid ootavad ees mitmed probleemid.
Tähtsaim neist on ehk, kuidas okupeerida üsna suurt linna,
kus on ca 1-3 miljonit elanikku, ja sinna siseneda.
Üksnes õhurünnakute käivitamine, nagu venelased Süürias teevad,
pole eriti efektiivne. Venelaste näitel on näha,
et hukkub palju süütuid tsiviilelanikke.
Sama on juhtunud ka Gazas ja Hezbollah' vastu.
Mosul on Lähis-Ida mastaabis suur linn
ja seal hukkub palju võitluses mitteosalevaid tsiviilelanikke
Alternatiiviks on maavägede saatmine maismaarünnakuks.
Kuid nii USA, kui Iraagi ja kurdi väed, kes lahingus osalevad, kõhklevad,
sest see tähendab suuri inimohvreid.
On selge, et ISIS on valmistunud Mosuli kaitsmiseks
viimased kaks aastat, alates selle okupeerimisest 2014. a.
Kuidas seda vallutada suurte inimohvriteta?
Kuidas seda teha, kui pole kahtlust,
et ISIS kasutab kohalikke inimkilpidena rünnakute vastu?
Räägime sellest veidi hiljem,
aga see on tähtsaim probleem, mis operatsiooni ees ootab.
Dr Boms, see teema on juba uudistes kõlanud.
ÜRO inimõigusühendused ja teised rühmitused
on juba püstitanud Mosuli lähistele ca 50 000 telki,
et valmistuda ca 1,5 mln elaniku põgenemiseks.
Konkreetset arvu on raske oodata, kuid siiani on linnast lahkunud 6000,
või õigupoolest linna ümbritsevatest küladest.
Kuidas saavad abiühendused hakkama niivõrd suure väljakutsega?
ISIS on aastate jooksul näidanud,
et ei hooli tsiviilelanikest vaid üksnes oma ideoloogiast.
Kahjuks ISIS ilmselt oma värvi ei muuda.
Loodetavasti jõuavad ellujäänud telki.
Kahjuks on selliseid telke kõikjal Lähis-Idas, eriti Süürias ja Iraagis.
Prognoos on sünge.
Oleme juba kuulnud massimõrvadest, piinamistest
ja vigastest lastest, kelle ISISe väed on tapnud.
ISIS armu ei anna. Näeme ilmselt veel rohkem koletuid pilte.
Kuid tuleks vaadata ka laiemat tervikut: mis saab pärast?
"Homne päev", mida dr Boms kommenteeris,
näitab, et USA on võtnud õppust 13 aasta tagustest sündmustest.
Mäletame, et 2003. a õnnestus neil kukutada Saddam
ja okupeerida Bagdad, misjärel president Bush sõitis lennukikandjale
kaasas plakat "Ülesanne täidetud". Ülesanne aga alles algas,
kui Iraagi relvajõud võideti.
Seda nimetatakse nende sõnastikus nüüd operatsioonide näoks
pärast seda, kui vastane on võidetud ja nende maa okupeeritud,
ning alustatakse valitsusinstitutsioonide taastamist
ja püütakse süsteemi stabiliseerida.
See on väga raske, eriti praegu Mosulis,
kõigi erinevate osalejate tõttu.
Kuna Iraagi valitsus sõltub nii paljudest jõududest,
siis näeme praegu Iraagi armeed, terrorismivastase võitluse üksusi,
föderaalpolitseid, maakaitseväge, Iraani toetatud võitlejaid
ja kurdi pešmerge.
USA tahab okupeerida Mosulit ja võita ISISt,
põhjustamata pöördumatut kahju Iraagi valitsusele.
Dr Kam, kuidas teie seda näete?
Oleme kuulnud ca 30 000 mehest kurdi pešmergide vägedes
ja Iraagi armees, kes koos Mosuli poole marsivad.
Samas oleme kuulnud ca 8000 ISISe võitlejast Mosulis,
kes on end kaevikutega kindlustanud.
Kuidas mõista selle lahingu tähtsust?
Kui veriseks see muutub,
nagu on juhtunud mujal, ntks Fallujas?
On kuuldusi Iraagi valitsuse ja maakaitseväelaste hirmutegudest.
Kas arvestatakse tsiviilelanikega
ja püütakse rünnata vaid militante?
Kaks mõtet selle küsimuse kohta.
Esiteks, kui efektiivsed on Iraagi relvajõud või julgeolekuväed?
2,5 aasta eest kukkusid nad täielikult läbi,
kui ISIS asus Mosulit vallutama.
Mõni päev enne Mosuli okupeerimist ISISe poolt
varises USA raporti järgi kokku viis Iraagi relvajõudude divisjoni.
See oli Mosuli okupeerimise alguses.
Mis on tehtud viimase 2,5 aastaga
Iraagi julgeolekujõudude efektiivsuse parandamiseks?
Ma pole kindel, et keegi teab.
Nad on kindlasti paremad kui 2,5 aasta eest, aga kui palju?
Teiseks, mis juhtub hiljem või võitluse käigus?
Sunniidid ja šiiidid vihkavad teineteist.
Ja on üsna kindel,
et sunniitlik ISIS tapab nii palju šiiite kui võimalik,
nii võitluse käigus kui enne ja pärast seda.
See on nende töörežiim.
ISIS pole "taimetoitlane" ja tapab nii palju kui võimalik.
See on osa ISISe psühholoogilisest sõjapidamisest.
Ütleksin, et osa ISISe strateegiast. Ja ka vastupidi.
Kui operatsioon õnnestub, ja mingil määral usun, et õnnestub,
siis mida teevad šiiidid, kes on Iraagi armee peamine jõud?
Lisaks osaleb lahingus ka šiiitidest maakaitseväelasi.
Mida tehakse Mosuli sunniitidest elanikega?
See on väga keerukas ja surmav malemäng.
Näeme, et ISIS läks tähelepanu hajutamiseks Kirkuki.
Samuti taheti hajutada Mosuli rünnakuks vajalikke jõude.
Nüüd peavad need minema Kirkuki ja seda kaitsma
või vabastama linnaosad, mis ISIS hetkeks okupeeris.
Seegi on keerukas, sest tavaliselt käib simultaanmäng,
kus üks suurmeister käib ühe laua juurest teise juurde
ja mängib amatööride või madalama järgu meistritega.
Kuid siin mängib üht mängu simultaanselt mitu mängijat,
kes laual oma nuppe liigutavad, mistõttu seda on raske juhtida
nende erinevate huvide tõttu enne ja pärast lahingut.
Kes hakkab Mosulit kontrollima? Mis saab, mitte ainult selle ümbruses,
vaid ka ülesehituses? Kes sellest kasu saab?
Paljud maailma korporatsioonid on valmis ülesehituses osalema.
ÜRO ja teised rühmitused aitavad ehk.
Sarnaselt Aleppoga on nii palju hävingut, et maailm peab sekkuma.
Mõned aga saavad sellest kasu, nagu ka naftast kurdide regioonis.
Aleppo stseen on muidugi Mosuli omaga seotud.
Ja see on tegelikult lahing Iraagi pärast.
Kohal on paljud samad mängijad ja see on väga huvitav koalitsioon.
Nii mitmeski mõttes kentsakas koalitsioon.
Kurdid on esmakordselt valmis töötama Iraagi peaministri visiidi nimel
šiiitide-sunniitide koostöö; kurdid tervitavad omamoodi türklasi,
kuigi võitlevad samal ajal teistel rinnetel.
On selge, et kõigil on oma huvid. Kohal on 120 000 türklast,
kellest, osa on šiiidid.
Nii et iraanlased ajavad taga neid nagu ka osa kurdidest.
On selge, et kuidas lahing ISISe vastu ka ei läheks,
kuigi see sai hetkeks kogu Lähis-Ida fookuseks,
lahvatavad need konfliktid pärast lahingut uuesti lõkkele.
Enne kui kõik need konglomeraadid saavad Iraaki või Süüriasse tulla,
tuleb kindlaks teha, et need on valmis
mingisuguseks lepitusprotsessiks ja ümberstruktureerimiseks.
Vastasel juhul võib lahvatada Mosuli lahing nr 2 ja nr 3.
Dr Kam, kui vaatame erinevaid Mosuli pärast võitlevaid rühmitusi,
näeme vägagi kentsakat reaalsust,
nagu dr Boms äsja näitas.
Nii paljud püüavad selles mängus oma huve kaitsta.
Samas on neil rohkesti vastuolulisi huve
seoses linna tulevikuga.
Kas üldse saab jõude ühendada,
nii et lahingu võitmine võimalikuks saab?
Dr Boms mainis kaht tähtsat mängijat: iraanlasi ja türklasi.
Iraagi valitsus ja ilmselt ka USA ei taha nende sekkumist.
Nad tahavad, et Iraan ja Türgi kõrvale jääksid.
Kuid nood nõuavad osalust.
Iraan seepärast, et on Iraagi areenil oluline tegija,
eriti USA lahkumise tõttu Iraagist 2011. a lõpus.
Iraan tahab sekkuda ja mängu mõjutada
ning Iraagi tulevikus osaleda,
kuna Iraan toetub Iraagi šiiitidest maakaitsevägedele.
Iraagi valitsus aga ei taha nende sekkumist.
Sama, kuigi vähemal määral, puudutab ka türklasi.
Nad tahavad sekkuda oma huvides.
Nad tahavad vaigistada Iraagi kurdide vägesid,
nagu PKK ja teised.
USA ei taha türklaste sekkumist, kuid nood ei taandu,
väites, et neil on Põhja-Iraagis ja Mosulis tähtsad huvid mängus.
Suured mängijad, nagu Iraagi armee ja kurdide maakaitsevägi
ning USA õhurünnakud.
Lisaks neile osalevad mängus veel kaks osapoolt:
Iraan ja Türgi, keda mainiti.
Nii paljude mängijate korral on raske mängu tulemust ennustada.
Tuleks ka mainida,
et viimastel päevadel väitis president Erdogan äkitselt,
et Aleppo ja Mosul kuulusid kunagi Ottomani impeeriumile;
Kemal Atatürk loobus neist tähtsatest Türgi linnadest
Lausanne'i konverentsil 1923. a
ja Erdogan lubas need linnad türklastele tagasi anda.
Kas see on taktikaline käik, kuna ta tahab mingeid plaane nurjata
või kavatseb ta tõepoolest taasavada kõik territoriaalvaidlused?
Saame näha.
Veel üks mõte demokraatia suhtes kahel tasandil.
Pärast Iraagis Saddam Husseini ja Liibüas Gaddafi kukutamist
lootis USA, et saabub demokraatia ja kõik elavad igavesti õnnelikult.
Seda ei juhtunud.
Nüüd on raske valitseda Iraagi sarnaseid maid ilma raudse rusikata.
Samas käib veel üks demokraatlik kampaania:
USA presidendivalimised.
On kahju, et terve kampaania
on raisatud tühjale-tähjale,
ja kes iganes võidab, arvatavasti H. Clinton,
ei saa ta selget mandaati Lähis-Ida suhtes.
H. Clintonil oli võimalus öelda USA rahvale,
et erinevalt Obama poliitikast ei juhi tema selja tagant,
vaid pigem sekkub, kui rahvuslikud huvid nõuavad.
Sellist debatti ei tekkinud ja oleme 20. jaanuaril samas kohas.
Kui ta tahab sekkuda Iraagis või Süürias,
sõdib talle vabariiklaste kõrval vastu ka demokraatide Sandersi tiib.
Sest ta ei palunud ega saanud mandaati USA sekkumiseks.
On ehk tähtis mainida ka sõja ja võidu muutuvat loomust.
Sõda oli varem selgem. Rivaalid olid selgemad.
Neid oli kergem määratleda, ja mõista, kes kellega sõdib.
Sõltuvalt sõdurite, tankide, lennukite arvust ja nende kvaliteedist
oli võimalik võitjat ennustada.
Kuidas ei suuda me äkitselt ikka veel
maakaitseväe üle võitu saada,
kasutades maailma tugevamaid armeesid?
Sest sõda pole enam endine. Võit pole enam endine.
Isegi pärast ISISe võitmist,
kuna väed, millega ta vastamisi on,
käivad talle üle jõu,
ei tähenda see, et on saavutatud võit ja seda ideoloogiat enam pole
ning nad ei saa mujal maailmas uuesti esile kerkida üksikute huntide
või magavate rakkudena ja jätkata sõda teiste vahenditega.
Nad toovad esiplaanile tsiviilelanikud
ja see tähendab, et tänastes sõdades on raskem tõelisi võite saavutada
ja seega ka raskem sõja lõppu luua.
Seepärast on Mosuli lahing kahjuks uus peatükk
laiemas sõjas Lähis-Ida tuleviku pärast.
Dr Kam, kui vaatame ISISe organisatsiooni,
mis on aastaid hirmutegusid teinud
ja rahvusvahelisele üldsusele väljakutseks olnud,
siis mõne nädala eest kuulutas ISISe juht al-Baghdadi Mosulis,
et kui ta midagi valesti tegi,
tulgu maailma moslemid teda korrigeerima,
aga kui nad usuvad tema tegevusse,
siis tulgu ja ühinegu nad tema ja ta võitlusega.
Kas usute, et see on lootusetuse karje,
kuna lahing Mosuli pärast tähendab tõesti ISISe lõpu algust
või on see üleskutse, mis tugevdab rühmitust mujal maailmas?
Arvan, et ta püüab elustada rühmituse vaimu.
Peame meeles pidama, et 2016. a on ISISele halb olnud.
Nad kaotavad maad, territooriume, raha, võitlejaid, komandöre.
Seda tänu Vene õhurünnakutele ja Iraani sekkumisele Süürias.
Nad ei ole paremas seisus kui aasta tagasi. Vastupidi.
Tuleviku suhtes on Mosuli lahing nende jaoks otsustav.
Nad peavad tulevikuks valmistuma.
Oletan, et lõpuks ISIS kaotab selle lahingu.
Aga mis on kaotus? Kuidas seda antud juhul defineerida?
Ja mis saab edasi?
ISIS ei kao kuhugi, isegi kui kaotab Mosuli.
See jätab ühe võimaluse, mille algust nägime mullu,
et kui ISIS kaotab Mosuli lahingu,
suunab ta oma jõupingutused teistele tandritele, eriti Euroopasse.
Ta tahab näidata, et on elus ja jätkab operatsioone
ning on ellu äratanud rühmituse vaimu.
Teema on huvitav mulle isiklikult ja ka vaatajatele kodudes -
ISISe tähtsus ideoloogiana ja selle tulevikuväljavaated
rünnakutega Euroopas, USAs või mujal maailmas.
Kui suureks ohuks see muutub, kui Mosul langeb?
See on umbes sama suur oht nagu viimasel kahel aastal.
Nägime rünnakuid Euroopas: Prantsusmaal, Belgias ja mujal.
On perioode, millele tagasi vaadates mõtiskled,
kuidas see alguse sai ja miks see lõppes,
kus fanaatilised rühmitused
suudavad tekitada oma toetajate seas entusiasmi ja hullust.
Näiteks Iisraelis 12-13 aasta eest toimunu,
kui esines rohkesti enesetapupommitamisi bussides,
üks neist toimus Jeruusalemmas selle stuudiohoone ees.
See ei tekkinud äkitselt, vaid võttis aega,
kuid äkitselt oli see läbi.
Praegu sellist hullust pole.
ISIS ja enne seda al-Qaeda suutsid tekitada toetajais seda meeletust,
kuni nad näisid edukad olevat.
Kui trend vastupidiseks muutub, lahkub ka see vaimsus.
Ja kuigi terroriste on praegugi, kus keegi ei pea mingit rühmitust ootama,
vaid läheb sotsiaalmeedia õhutusel nn üksiku hundina välja,
siis igal juhul ei taheta olla kaotava rühmituse poolel.
Kas olete nõus, dr Kam?
Tahaksin veel ühe mõtte lisada. Mainisime Euroopat.
ISIS juba alustas sellel suunal,
kuid siin riigis tuleb arvestada veel ühe sihtmärgi, Iisraeliga.
Seni pole ISIS Iisraeliga pead vaevanud
ja Iisrael pole ISISe prioriteetide seas kõige kõrgemal.
ISIS oli hõivatud oma asjadega Süürias ja Iraagis, Siinail ja mujal,
kuid mitte eriti Iisraeliga.
Kui ISIS kaotab kasvõi osaliselt Iraagis ja Mosulis ja Süüria osades,
siis ma pole kindel, et ta oma fookust Iisraelile ei suuna.
Dr Boms? - Arvan, et on tähtis ka meenutada, kuidas see algas.
ISIS kujunes välja al-Qaedast.
Nende teoloogiline vaidlus
käis mitte kalifaadi enda, vaid selle ajastuse üle.
Kas luua kontroll territooriumide üle ja realiseerida lunastus
või oodata, sest on muud teha?
Pidagem meeles, et on ka teisi fundamentalistlikke rühmitusi,
al-Qaeda on neist üks, kes ISISele rivaaliks on
ning võivad nüüd uuesti esile kerkida ja endaga kaasa kutsuda,
väites, et on selle ideoloogia tõelised esindajad.
ISIS püüab kuju muuta.
Neil on teisigi territooriume, kus neil mingil määral võimu on,
ja teisi rühmitusi, mis seda kantsi kaitsta püüavad.
See on alles algus,
uus peatükk sõjas, mis ei lõpe pärast Mosulit.
Saateaeg on otsakorral. Kuidas näete lähituleviku arenguid?
Kas Mosuli lahing toob mingit edu
ja ISISe pürgimused
kaovad hetkeks varjusurma,
mis tuleb mingil määral kasuks ka lahingutele Süürias,
või loob see ISISele hüppelaua rünnakuteks
teistele rühmitustele ja riikidele
nii Euroopas, USAs kui Iisraelis?
Lahing Mosuli pärast on väga tähtis selles osalevate mängijate pärast.
See võib viia uue koalitsiooni teise vaatuseni,
kus šiiitide maakaitseväest, kurdidest, Türgist ja USAst koosnev
huvitav seltskond võib tõesti Iraagi tulevikku mõjutada.
Kui nad suudavad edusamme teha ja mingit koordineerimist alal hoida,
võivad nad jõuda mingisuguse stabiilsuseni.
Seejärel peaksid nad püüdma sama ka Süürias katsetada.
Ennustan, et see ei saa kerge olema.
Sest kõigi osapoolte huvid on niivõrd erinevad.
On võimalik, et Mosuli lahing
viib vaid uute dilemmade ja lahinguteni.
Dr Kam? - Küsisin varem, mis on kaotus?
Kuidas võita ISISt? Ütleksin, et Mosulist ei piisa.
Kui suudetakse peatada vabatahtlikevool Euroopast ja Läänest
lüüa kiil ISISe ja selle toetajate vahele sunniitlikus maailmas,
võib see olla tähtsam võit kui ainult Mosuli vallutamine.
Lisaks Mosuli tagasivallutamisele või vabastamisele,
püüab koalitsioon seda ümber piirata, et ära lõigata tee Mosulist Raqqasse
ning isoleerida Raqqa järgmiseks etapiks.
Ohus on ka Baghdadi ja tema juhiroll
kuna luure ja eriüksused püüavad teda tabada
enne USA presidendivalimisi.
Toimub nii mõndagi. Me ei jõudnud rääkida välisvõitlejatest Mosulis
ning mis neist saab, kui nad tabatakse ja koju tuuakse.
See jääb järgmiseks korraks.
Aitäh dr Ephraim Kam, Amir Oren ja dr Nir Boms!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio
valmib tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri