JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Vaatleme täna suurimat araabiamaad Egiptust ja selle väljakutseid
keset regionaalset kaost ja selle tähtsust regiooni stabiilsuses.
Stuudios on dr Shaul Shay,
IDC Herzliyah Poliitika ja Strateegia Instituudi õppealajuhataja ja lektor,
suursaadik Zvi Mazel,
Jeruusalemma Avalike Suhete Keskuse vanemteadur,
ja TV7 analüütik Amir Oren.
Egiptusel on olnud oluline roll regiooni stabiilsuses
erinevatel põhjustel.
Üks neist on rahvastiku suurus. Tehke sellest väike ülevaade, palun.
Geopoliitilise positsiooni ja ajaloolise pärandi tõttu
on Egiptusel mitu identiteeti:
araabia, aafrika, peamiselt egiptuse,
ja viimasel ajal peaaegu püütakse varjata oma moslemi identiteeti.
Praegune president Abdel Fattah al-Sisi rõhutab,
et Egiptus taotleb stabiilsust
nii riigi sees erinevate väljakutsete vastu,
kui regionaalselt, ja tahab, et Egiptust peetaks stabiilsuse ankruks.
Dr Shay, kas olete nõus?
Esimesena kirjeldas Egiptuse identiteeti Nasser
oma kuulsa kolme ringi teooriaga,
mida Amir Oren mainis.
Esimeseks prioriteediks on sisemine stabiilsus.
Egiptus on ajaloos alati regionaalne jõud olnud.
Kui vaatan president Sisi poliitikat,
siis ta püüdis suunata Egiptust tagasi õigesse positsiooni -
juhtivaks jõuks Lähis-Idas ja ehk kaugemalgi.
See on osa tema välispoliitikast.
Suursaadik Mazel, kui vaatame president Sisit ja tema ettevõtmisi,
mida ta on püüdnud Egiptuses ellu viia, siis näeme heitlikkust -
tema populaarsus kõigub, osad projektid õnnestusid, osad mitte.
Kui suurt rolli need väljakutsed mängivad,
mis puudutab Egiptuse positsiooni Lähis-Idas?
Ta tahab oma riigis stabiilsust. See on kõige tähtsam.
Kuid tema riigil on palju probleeme majanduse aspektist vaadatuna.
On võimatu uuesti tähtsaks, regionaalseks jõuks saada,
kui majandus pole stabiilne ja sul on probleeme.
Ta teeb, mis Egiptuses vähegi võimalik.
Üks asi, millest ei saada aru,
on et Egiptuses elab hetkel üle 90 miljoni elaniku,
enamik neist suures vaesuses.
Väljaspool suuri linnu pole alati elektrit ja vett ega arstiabiteenuseid.
Kuidas võtta 90 miljonit inimest, kes elasid 1400 aastat islami all,
ning muuta nad arenenud ja stabiilseks riigiks?
Eriti pärast Mubaraki kukutamise kriisi
ja järgmist revolutsiooni Morsiga.
Sisi on vastamisi raske olukorraga.
Usun siiski ja näen, et ta teeb kõik, mis võimalik. Kuid sellest ei piisa.
Ta ei saa muuta nii paljude elu nii lühikese ajaga.
IMF annab Sisile 12 mlrd USD laenu,
et teda päästa ja majandust stabiliseerida.
Kuid teatud tingimustel. Nõutakse mitmeid keerukaid reforme.
Esmalt Egiptuse raha, mis on kaotanud pea 100 % oma väärtusest.
Teiseks kehtestada VAT ehk käibemaks.
Egiptuses seda ei eksisteeri.
Ta peab kaotama ka paljud subsiidiumid.
Ja täielikult reformima avaliku teenistuse.
Egiptuse avalikus teenistuses töötab uskumatu 6,5 miljonit inimest,
kui nad vajavad vaid üht miljonit,
ja neile makstakse aastas 12,5 mlrd USD palka.
Üks IMF tingimusi on, et seda tuleb muuta.
Ja parlament võttis äsja vastu uue seaduse avaliku teenistuse kohta.
Tööd on tohutult palju.
Väljakutse on võimas, kuid on tähtis, et Egiptus stabiilsuse saavutaks
ja seda säilitaks. - Hr Oren?
Sisi rõhutab rahvusriiki. Ta räägib Egiptuse riigist,
kuid ka riikidest üldiselt, mis erinevad organisatsioonidest
või liikumistest nagu ISIS, al-Qaeda
ja paljudest teistest, kes hetkel riigile probleeme tekitavad.
Egiptuse riik oli iidsetel aegadel
üks esimesi tsentraliseeritud süsteeme.
Sisi jaoks on tähtis -
Hamasi tõttu Gazas
ja ISISe haru tõttu Siinail,
ning Egiptuse naabri Liibüa tõttu, kellele ISIS samuti raskusi tekitab -
stabiliseerida esmalt riiklikud institutsioonid.
See puudutab hr Mazeli mainitut -
riigi palgal on liiga palju töötajaid,
kuid ta tahab säilitada riigi institutsioonid.
Teine probleem -
Egiptuse hümn võiks sama hästi olla Ol' Man River.
Niilus on Egiptus.
Nüüd tekitab probleeme Etioopia, mitte Sudaan, nagu varem.
Ta kardab, et Etioopias ehitatav tamm
kahjustab Niilust, lisaks kõigile teistele probleemidele.
Lisaks poolele miljonile Süüria põgenikule,
kelle Egiptus vastu võttis ja kes on lisakoormaks,
on tal probleem Etioopiaga.
Alles sel nädalal süüdistas Etioopia Egiptust
separatismi propageerimises Etioopias. - Dr Shay?
Olen nõus kõigi raskustega, mida on kirjeldatud
seoses Egiptuse majandusseisuga.
Usun, et need juhivad president Sisi
lähedasse liitu
nn mõõduka sunniitliku leeriga,
mida juhib Saudi Araabia, pluss Pärsia lahe riigid.
Mäletame Saudi kuninga visiiti.
Kohtumise lõpus lubas ta heldeid annetusi
ning laene ja investeeringuid,
sh silda Tiranil.
Teatud mõttes olen nõus, et see on suur probleem,
ehk isegi lahendamatu probleem Egiptuse majanduses.
Samas, kui Lähis-Idas ringi vaadata, käib seal 2-3 põhikonflikti:
šiiidid sunniitide vastu ehk Iraani juhitud šiiitide leer,
mille peamised tandrid on Iraagis, Süürias ja Jeemenis.
Aga teist leeri vaadates -
on tõsi, et Egiptuse majandus on vaene,
kuid ta on Iisraeli järel siiski tugevaim sõjaline jõud Lähis-Idas.
Liidul Saudi Araabiaga,
kellel on hetkel finantsvallas samuti raskusi, kuid on siiski rikas riik,
on regioonis võtmeroll.
Teine liit on radikaalse sunniitliku islami vastu,
peamiselt ISISe ja al-Qaeda vastu.
Kolmas liit, mis Egiptusele liitlaste ja teistega probleeme tekitab,
on vastasseis Moslemivennaskonnaga,
keda toetavad Türgi, Qatar jt.
Suursaadik Mazel, kas näete seost
Egiptuse mõju vahel Araabia Liigas,
millel on teatud sõnaõigus araabiamaade aktsioonide suhtes,
ja Egiptuse rolli vahel Lähis-Ida poliitikas?
Arvan küll. Egiptuse Liiga,
vabandust, Araabia Liiga
kuulub peamiselt Egiptusele.
Algusest peale. See rajati 1945. a Egiptuses.
90 % peasekretäridest on tulnud Egiptusest,
nagu ka viimane Nabil Elaraby, kes äsja lahkus,
ja uus Ahmed Aboul Gheit. Kohtusin temaga, kui seal saadik olin.
Araabia Liiga on Egiptusele tähtis,
kuna see on mingisuguseks alustalaks,
et Egiptus saaks araabiamaades mõju avaldada.
Kuid kõik teavad, et Egiptus on hetkel raskes seisus
majanduse ja julgeolekuprobleemide tõttu Siinail ja Liibüas.
Egiptus on raskes ja keerukas olukorras.
Ja nii palju, kui ma Egiptuses toimuvast aru saan,
toetab rahvas endiselt Sisit,
samas kui paljud ajakirjanikud
ja eriti välismeedia tema vastu on.
Nad ei suuda aktsepteerida,
et ta kukutas võimult demokraatlikult valitud president Morsi
kuigi me kõik teame, et too tahtis islamidiktatuuri ehitada.
USA ja Obama põhimõtteliselt hülgasid Sisi.
Mõne nädala eest, kui olin New Yorgis Peaassambleel,
ei tahtnud Obama Sisiga kohtuda.
See on probleem. USA oli Egiptusele tähtis.
Nad jätkavad sõjalist toetust Egiptusele
1,3 mlrd USD ulatuses,
kuid Egiptus vajab toetust
majandus- ja tehnoloogilisel tasandil.
Seda ei anna ei USA ega Lääs ehk Lääne-Euroopa riigid.
Egiptuse presidenti suhtutakse reservatsioonidega.
Mina arvan, et ta annab oma parima ning on mõõdukas ja ratsionaalne.
Huvid ja mentaliteet on tähtsamad.
Lubage veel üks lause.
Egiptusel ei saa olla endist mõju äsjakirjeldatud olukorra tõttu.
Aga kui seda teisest nurgast vaadata ja Egiptus tõsiselt destabiliseerub,
kui ISIS Egiptusse tungib
ja tekivad tõsised sisejulgeolekuprobleemid,
võib see luua kriisi terves Lähis-Idas
ja ka Euroopas,
kuna 20 miljonit egiptlast tulevad üle Vahemere Euroopasse.
Sellest ei saada aru ja see on problemaatiline.
Seepärast ütlengi, et Lääs peab Egiptust aitama.
See toob meid järgmise teema juurde.
Saksamaa kantsler Angela Merkel tegi septembris avalduse,
kus ta väitis, et Egiptusega tuleb kokkuleppele jõuda
seoses Süüria ja teiste põgenikega, kes üle Vahemere EL-i tulevad.
Kuidas see toimub,
kui samal ajal on sarnane leping ELiga ka Türgil?
Kas see on üldse võimalik
või vajab Egiptus selleks märkimisväärset motivatsioonipaketti?
See on seotud Zvi Mazeli äsjase väitega
seoses Egiptuse-Euroopa suhete suhtelise paranemisega,
juhul kui Egiptus olemas on. Aga kui Egiptus kokku variseb,
tekib kujuteldamatu kaos,
nagu ka Liibüa kokkuvarisemisel.
Kui Vahemere Põhja-Aafrika poolsel rannikul kaob kontroll
või kui seal haarab võimu ISIS, muutub Euroopa haavatavaks.
Kogu Euroopa lõunarannik -
Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Kreeka
ja seejärel ülejäänud tagala muutub haavatavaks.
Seepärast on sul õigus. Saksamaa ja teised peavad maksma
ja rohkem, kui nad tahtsid Türgile maksta.
Nüüd pole enam kindelgi,
kas Türgi-EL leping Erdogani tõttu läbi läheb.
Aga Sisi peale võib loota. Kui ta saab vajaliku rahalise toetuse,
suudab ta paremini kontrollida põgenikega toimuvat.
Samuti nõuab Sisi,
et Süüria konfliktile leitaks poliitiline lahendus,
mis tähendab, et kuigi ta oli Assadi režiimi vastu,
on ta nüüd valmis seda aktsepteerima, peaasi et konflikt lõpeb
ja põgenikevool peatub.
Viimasel G-20 tippkohtumisel Hiinas
kutsus Sisi rahvusvahelist üldsust Egiptust toetama.
Egiptuse probleem pole üksnes 500 000 Süüria põgenikus.
Põhiprobleemiks on kõik Aafrika põgenikud -
eritrealased, sudaanlased ja teised.
Mul on hetkel käsil kirjatöö Egiptuse poliitika teemal.
Mul on mulje, et Egiptus teeb rohkem kui enamik riike
selle probleemiga tegelemiseks.
Nii õiguslikul, operatiivsel kui välispoliitilisel tasandil.
Egiptuse jaoks on selge,
et illegaalse immigratsiooni probleem kasvab,
kuna Euroopa riigid on sulgenud läbipääsutee Türgist
ja alternatiiviks on kas Egiptus või Liibüa.
Ja ebastabiilsuse tõttu Liibüas
eelistab enamik illegaalseid migrante Egiptuse teid.
See on suur väljakutse.
Sisi ütles, et Egiptus võõrustab viit miljonit põgenikku.
See arv erineb
rahvusvaheliste ühenduste pakutust Egiptuse suhtes.
Igal juhul on vaesele majandusele nagu Egiptuse oma
viie miljoni põgeniku võõrustamine väga tõsine asi.
Minu ajal räägiti 2,5 miljonist Sudaani ja Eritrea põgenikust.
Tahaksin kuulda nägemust,
eriti seoses Egiptuse stabiilsuse tähtsusega
nii USA-le kui EL-ile kui ka Iisraelile igas aspektis.
Miks on Läänes nii suur vastupanu
koostöö suhtes president Sisiga?
Asi on poliitilises mõtlemises ja intellektuaalses moes.
See on ainus seletus, mida anda oskan.
Kõik olid õnnelikud,
nii Obama kui EL,
kui kukutati suur diktaator Mubarak.
Ta oli diktaator, aga kergemat sorti.
Teda ei saa võrrelda Gaddafi, Assadi või Saddamiga.
Nad olid siiski rõõmsad, kuna arvasid, et Araabia kevad muudab kõik
ja et Tahriri väljaku noored esindavad 90 % Egiptuse rahvast.
Aga need paarsada tuhat inimest Tahriri väljakul esindasid iseennast.
Nad olid ainsad Egiptuses,
kellel oli ligipääs internetile ja kes teadsid, mis toimub.
Nii et Egiptus jäi endiseks.
Ja Lääs, Atlandi ookeani mõlemad kaldad,
ei taha seda siiani mõista.
Ja kuidas seda nüüd öelda,
on üks väljend ...
Ta kukutas Morsi. Kujutage ette -
kindral kukutas võimult demokraatlikult valitud presidendi.
See on maailma lõpp.
Seepärast enamik Läänes teda ei aitagi.
Nad müüvad talle relvi.
Prantsusmaa müüs Egiptusele kolm ristlejat
ja 24 Rafale'i hävitajat.
Aga ei mingit abi. Nii et siin on probleem.
Veel kaks lauset. - Palun lühidalt.
Siis pöördus ta Venemaa poole.
Sest ta vajab kedagi, kellega koostööd teha.
Venemaa allkirjastas Egiptusega lepingu tuumajaama ehitamiseks
ning müüs neile palju relvi ja teisi materjale.
Läänel on Egiptusega poliitiline probleem.
See pole veel lahendatud.
Ja eile hääletas Egiptus Venemaaga
Prantsuse-USA ettepaneku vastu Aleppo vaherahu suhtes.
See ei rõõmustanud isegi saude. Egiptus ütles: "Midagi pole parata.
USA on meie vastu, nii et hääletame Venemaaga."
On huvitav näha,
kuidas USA juhitud Lääne poolt Lähis-Itta jäetud vaakum
on viinud Venemaa osaluseni regioonis.
Lisaks olid relvad, mis Prantsusmaa müüs Egiptusele,
algselt Venemaale mõeldud, mis on küll teine teema.
Hetkel näeme, kuidas Egiptus ja teised regiooni riigid
keskenduvad Venemaale.
Kui tähtis roll on Egiptusel,
kui Venemaa toetus on ainus alternatiiv?
USA juhid, nii valitsuses kui Kongressis
sõltuvad alati omaenda lööklausetest.
Nad on naiivsed ja silmakirjalikud,
kui otsivad vabadust
ja tsiteerivad omaenda hümne,
teades samas, et see on saavutamatu.
Kolmandas maailmas, Lähis-Idas kaasa arvatud,
kus Iisrael on erand, ei saa olla vabalt valitud valitsust,
mis annaks võimu tagasi rahvale,
kui nende mandaat lõpeb.
Kui Sisi septembri lõpus New Yorgis oli,
esines ta peaassambleel.
Tema kõnes ei esinenud kordagi sõna 'moslem'.
Ta räägib vaid araabiast ja araablastest.
See on ju Egiptuse Araabiavabariik.
Sõna 'moslem' kõnes ei esinenud,
kuna sellel on hetkel USAs halb kõla.
Enne valimisi islamist ei räägita.
On tore, kui on suhted Prantsusmaa, Venemaa ja teistega,
aga alates sellest, kui Saddat pöördus NSVL-i asemel USA poole,
sõltub ka Sisi ameeriklastest.
Peame ootama ja vaatama,
mis kuu aja pärast seoses uue presidendiga saab.
Putini poolehoid on kasulik,
kuid lõpuks peab ta siiski USA poole hoidma.
President Sisi sai õppetunni
USA relvaembargost,
mis teda peagi pärast valimist tabas.
Sõjalisel tasandil
on Egiptuse strateegiaks allikate mitmekesistamine.
Peamised varustajad on hetkel Prantsusmaa ja Venemaa
ja 1,3 miljardi dollariga ka USA.
Aga majandustoetuse vallas pole siin mainitud Hiinat.
Hiina sõlmis eelmine nädal lepingu
uue Kairo ehitamiseks.
Mainiksin, et üks president Sisi strateegiaid
on tegeleda megaprojektidega.
On uskumatu, et ühe aastaga on ühe asemel kaks Suessi kanalit.
See pole end majanduslikult veel ära tasunud,
kuid pikemas perspektiivis on see õige investeering.
Ta püüdis ehitada tuumajaama,
et võita elektridefitsiiti Egiptuses.
Ta püüdis ehitada uut pealinna,
et Egiptuse töötutele tööd anda.
Ta püüdis teha asju, mida president Mubarak
polnud rohkem kui 20 aasta jooksul piisavalt tugev tegema.
Suursaadik Mazel? - Mainisin alguses,
et IMF annab Egiptusele 12 miljardit dollarit.
Tingimusel, et läbi viiakse mõned reformid.
Need on väga rasked.
See on Egiptusele raske ja ohtlik periood.
Egiptuse raha kurss kõigub vabalt ja hinnad tõusevad.
Kui osad subsiidiumid kaotatakse, tõusevad hinnad.
Mis saab?
Hetkel on rahvas üsna, isegi väga vaene.
Enamik neist.
Mõne nädala eest selgitas Sisi seda ühes kõnes rahvale.
Rahvas ei öelnud 'ei'.
Ta selgitas, mis Egiptuses lähikuudel ja -aastatel toimuma hakkab;
et see on väga raske; hinnad tõusevad ja kõik kannatavad.
"Kuid see on vajalik operatsioon,
vastasel juhul jääme kogu nähtavaks tulevikuks
vaeseks, viletsaks ja ebastabiilseks. Ja see tähendab Egiptuse lõppu."
Peate kannatama, ütles Sisi, kui rahvale toimuvat selgitas.
Oktoobri lõpus sõlmitakse leping IMFiga.
Egiptusesse hakkab raha tulema,
kuid tingimusel, et ellu viiakse kõik mainitud reformid.
Saateaeg on otsakorral. Hr Oren?
Meil polnud aega mainida Egiptuse ja Iisraeli suurepäraseid suhteid
julgeoleku vallas seoses Siinail toimuvaga.
Kuid seegi sõltub Iisraeli mõõdukusest poliitilisel rindel,
ja Sisi kutsub Iisraeli pidevalt
2002. a Araabia rahualgatust järgima. Seni edutult.
Selleks on alati võimalus tulevikus.
Aitäh saates osalemast dr Shaul Shay, Amir Oren
ja suursaadik Zvi Mazel!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio
valmib tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri