Tervetuloa Jerusalem studioon!
Vuosi sitten Israelia vaivasi väkivalta-aalto.
Palestiinalaiset tekivät lähes päivit- täisiä puukotus- ja ampumaiskuja, -
sekä päälleajoja israelilaisia vastaan.
Tänään keskustelemme tämänhetkisestä tilanteesta.
Tervetuloa Daniel Cohen kansallisen turvallisuuden tutkimuslaitoksesta, -
analyytikkomme Amir Oren, -
ja tohtori Kobi Michael kansallisen turvallisuuden tutkimuslaitoksesta.
Herra Oren, miten kaikki alkoi -
ja mikä on tilanne nyt?
Israelin ja palestiinalaisten konfliktia voisi sanoa "atomisodaksi" -
palestiinalaisyhteisön atomisaation vuoksi.
Ensimmäistä kertaa palestiinalaisten järjestäytynyt vastarinta, -
tai terrorismi tai väkivalta, miksi sitä halutaankin kutsua, -
ei osallistunut taisteluun.
Se saattoi kyllä yrittää sitä, -
mutta se ei pystynyt järjestämään iskuja.
Länsirannan ja Itä-Jerusalemin asukkaat toimivat yksitellen -
oman mielijohteensa ja turhautumisensa pohjalta.
Israel sai pidettyä väkivalta-aallon kurissa.
Palestiinalaisjohto ei myöskään pystynyt hyödyntämään sitä -
ulkopolitiikassaan.
Tohtori Michael, -
tämänhetkinen väkivalta-aalto on jatkumoa vuoden takaisesta, -
vaikka nämä väkivaltateot ovat enimmäkseen -
yksittäisten henkilöiden iskuja turvallisuusjoukkoja vastaan -
Itä-Jerusalemissa ja Länsirannalla.
Aiemmin väkivaltaa oli koko Israelissa lähes päivittäin.
Nyt iskuja tehdään noin viikoittain.
Miten hyvin Israelilla on tilanne hallussa -
ja tekeekö se yhteistyötä palestiinalaisviranomaisten kanssa?
Täytyy ottaa huomioon, -
että ilmiöstä on näkyvissä vain osa.
Fyysiset väkivaltateot ovat nähtävissä, -
mutta niiden lisäksi Israelin armeija ja turvallisuusjoukot estävät -
satoja iskuja päivittäin, viikoittain tai kuukausittain.
Lisäksi osan iskuista estävät palestiinalaiset turvallisuusjoukot, -
ja osa estetään molempien puolten yhteistyöllä.
Väkivalta on siis laajempaa kuin miltä näyttää.
Itse asiassa kyseessä on hyvin laaja ilmiö.
Me kaikki etsimme perimmäistä selitystä sille.
Sitä ei ole vielä löydetty, -
mutta mielestäni se on tulosta -
sisäisten ja ulkoisten tekijöiden mutkikkaasta yhdistelmästä.
Loppujen lopuksi se on ehkä -
niin sanotun arabikevään myöhäistä ilmenemistä -
palestiinalaisten keskuudessa.
Niinpä on Israelin ja palestiinalaishallinnon yhteinen etu -
pitää tämä ilmiö kurissa.
Se ei ole uhka vain Israelille -
vaan ennen kaikkea palestiinalaishallinnon vakaudelle.
Herra Cohen, -
kuten herra Oren ja tohtori Michael huomauttivat, -
iskuja ei tehdä palestiinalaisjohdon kehotuksesta, -
vaan niiden taustalla on sosiaalinen media, -
joka kiihottaa nuoria tekemään iskuja tavallisilla esineillä, -
kuten veitsillä tai kirveillä.
Mikä on tilanne tällä hetkellä?
Palestiinalaisnuoret tekevät yhä puukotusiskuja -
sosiaalisen median innoittamana.
Palestiinalaisten kannalta ilmiö ei ole muuttunut.
Muutos on siinä, -
että Israelin hallinto ja turvallisuus- joukot ottavat sen vakavasti -
ja yrittävät pysäyttää sosiaalisen median kiihotuksen.
Palestiinalaisten sosiaalisen median valvontaa on lisätty.
Israelilaiset kampanjoivat enemmän -
ja 8200-yksikkö kehittää jopa algoritmeja -
iskujen suunnittelijoiden tunnistamiseksi ja pidättämiseksi.
8200 on siis sotilaallisen tiedustelun yksikkö.
Työtä tehdään myös kiihotusta vastaan.
Nämä kiihottajat eivät siis toimi palestiinalaishallinnon alaisuudessa.
Viime kuukausina on pidätetty monia kiihottajia.
Viime vuonna -
vain viitisen kiihottajaa pidätettiin ja sai syytteet.
Tänä vuonna yli 100 ihmistä on pidätetty -
terroritekoihin kiihottamisesta.
Salapoliisiromaanien ystävät, -
ja ne jotka tietävät, että rikoksen ja muun väkivallan ero on pieni, -
tietävät, että etsiessään syyllistä -
poliisi ja turvallisuusviranomaiset etsivät aina kolmea tekijää: -
motiiveja, keinoja ja tilaisuuksia tehdä rikos.
Israelilaiset ovat vähentäneet iskun tekemisen tilaisuuksia -
yksinkertaisin keinoin, -
kuten pystyttämällä sulkuja -
tai vetämällä poliisit pois vaaratilanteista.
Kuten Daniel Cohen mainitsi, -
sosiaalisen median keinoihin on myös puututtu.
Veitsille ja päälleajoissa käytettäville autoille ei voi mitään.
Kukaan ei ole tähän mennessä tehnyt mitään motiiveille, -
jotka ovat kansallisia tai uskonnollisia.
On vaikea kieltää uskonnollisesti motivoitunutta tekemästä jotain.
Jotkut tekevät iskun psyykkisistä tai tunneperäisistä syistä, -
tai perhesyistä.
Jos sosiaalisessa mediassa näkyy itsemurhaviesti, -
vanhempia tai kylän johtajaa voidaan varoittaa, -
jotta nämä voisivat kehottaa nuorta luopumaan aikeistaan.
Omille joukoille voi myös ohjeistaa, -
etteivät he ampuisi itsetuhoista teinityttöä.
Yhdysvalloissa on ilmiö nimeltä "itsemurha poliisin luodista".
Jos joku haluaa tehdä itsemurhan, mutta ei pysty siihen itse, -
hän provosoi poliisia tullakseen ammutuksi.
Israel ei halua hautajaisten ja väkivallan kierrettä -
uhrien sukulaisten ja ystävien kostaessa ampumisen.
Israelin toimenpiteissä on kyllä järkeä, -
mutta motiiveja ei ole täysin huomioitu.
Olen motiiveista pitkälti samaa mieltä kuin Amir, -
mutta motiivin eri tekijöiden suhteellisesta merkityksestä -
olen eri mieltä.
Suurin osa motiivista ei ole uskonnollista tai kansallista, -
vaan henkilökohtaista, psyykkistä, yhteiskunnallista ja kulttuurillista.
Useimmat iskut tehtiin kuitenkin juutalaisten juhlien aikaan, -
jolloin väkivalta-aalto alkoi.
Siinä on kyse tilaisuuksista.
Kohteet on helpompi saavuttaa sellaiseen aikaan.
Palestiinalaisyhteiskunnassa on meneillään pirstoutumisprosessi.
Se on huolestuttavaa.
Palestiinalaisten perinteiset valtarakenteet murenevat -
alkaen vanhemmista ja perheestä, ja edeten yhteisön vanhimpiin, -
koulutusjärjestelmään ja yhteiskuntajärjestelmään, -
joka vaikuttaa lopulta palestiinalaishallintoon.
Kaikki nämä neljä auktoriteettityyppiä -
ovat jo pitkään murentuneet.
Tämä viimeisin terroriaalto on seurausta -
tästä murentumisprosessista, -
joka on jatkunut vuosia.
Palestiinalaisyhteiskunnassa ei ole pidätteleviä mekanismeja.
Nuori sukupolvi saa innoitteita Isisistä -
tai uskonnollisilta tahoilta, -
joita järjestäytynyt tai muunlainen kiihotus rohkaisee.
Yksi innoittaja on arabimaailman kaduilla vaikuttava arabikevät.
Toisaalta -
palestiinalaishallintoa kohtaan koetaan turhautumista ja epätoivoa, -
ja myös sen vaihtoehtoa, Hamasia, kohtaan.
Yhteiskunnallinen ja taloudellinen tilanne on vaikea.
Nuoret eivät näe edessään muuta kuin pitkän pimeän tunnelin.
Heillä ei ole mahdollisuuksia toteuttaa itseään.
Kun he ovat käyneet koulunsa, heillä ei ole mitään tekemistä.
Heillä ei ole enää arabimaailman ja kansainvälisen yhteisön tukea, -
koska palestiinalaiskysymys ei ole enää pöydällä.
Mainitsitte vuosien 2011―2012 arabikevään.
Herra Cohen, -
onko Israelin naapurimaiden arabikeväällä yhteyttä -
palestiinalaisten väkivalta-aaltoon -
vuosina 2015―2016?
Kuten kollegani sanoi, -
kyse on sorrosta ja lamaannuksesta.
Nuoret eivät saa ääntään kuuluviin.
Mutta voiko arabikeväästä vetää historiallisen linjan -
palestiinalaisalueiden ja Israelin tapahtumiin?
Naapurimaissamme toimii sama mekanismi.
Nuorten pelätään esittävän vaihtoehtoja nykyiselle hallinnolle, -
ja siksi viranomaiset vaientavat heidät.
Siinä mielessä ne muistuttavat toisiaan.
Tämä terrori-ilmiö on kuitenkin paikallisempi.
Kun joku tekee terrori-iskun, perheenjäsen seuraa perässä, -
tai joku samasta koulusta tai yhteisöstä.
Se alkaa sisäpiiristä, -
ja kun vaihtoehtoja ja vaikutusmahdollisuuksia ei ole, -
terrori kasvaa.
Arabikevään ja näiden tapahtumien välillä on yksi yhteinen piirre.
Palestiinalaisyhteiskunta muistuttaa tosin ehkä enemmän Israelia -
kuin diktatorisia arabiyhteiskuntia, -
mutta arabiyhteiskunnissa yleensä yksilö on lähes aina voimaton.
Valtaa pitävät valtiot, järjestäytyneet uskonnot ja feodaaliset järjestelmät.
Yksilöllä ei ole mitään vaikutusvaltaa.
Tiedotusvälineet ja sosiaalinen media toivat yksilön teot valokeilaan.
Se alkoi Tunisiasta ja levisi ympäriinsä.
Yksilöiden teot levisivät kulovalkean tavoin.
Sitä alkoi tapahtua palestiinalaisten ja Israelin konfliktissakin, -
mutta Israelin reaktiot hillitsivät sitä.
On eräs muukin tekijä.
Nyt on Israelin juhlakausi, -
jolloin juutalaisten yksilöiden ja järjestäytyneiden ryhmien toiminta -
voi provosoida uuden palestiinalaisaallon.
Israelin poliisi on huolissaan siitä, -
mitä juutalaisten juhlijoiden keskuudessa tapahtuu.
Sitäkin täytyy hillitä, -
koska muuten edessä on loputon provokaatiokierre.
Tohtori Michael, -
Temppelivuorella on nykyään al-Aqsa-moskeija.
Juutalaisten ei anneta rukoilla juutalaisten pyhimmällä paikalla.
Sekin, että he vain käyvät alueella, voi provosoida muslimeja.
Siitä voi seurata väkivaltaa, -
jota Israelin poliisi ja turvallisuusjoukot osittain hillitsevät.
Ovatko pääministeri Netanjahu, puolustusministeri Lieberman -
ja muut hallintoviranomaiset huolissaan tästä?
Pystyvätkö he rauhoittamaan näin räjähdysherkän tilanteen?
Toivon niin. Sitä he yrittävät.
He ymmärtävät asian herkkäluontoisuuden.
Israelin toimet olivat nykyisen terrori-aallon yksi laukaiseva tekijä.
Israelin toimista Temppelivuorella liikkui kaikenlaisia huhuja -
ja sitä käytettiin hyväksi kiihotuksessa.
Tässä pelissä on kuitenkin kaksi osapuolta, -
ja palestiinalaishallinto on osa sitä.
Tässä pelissä on oikeastaan useampia osapuolia, -
myös pohjoisen islamistinen liike ja Jordania.
Jordania ja Israel ovat vastuullisia toimijoita, -
ja sitä toivoisin myös palestiinalaishallinnolta.
Sen ei saisi osallistua kiihotukseen.
Toivon, että pohjoisen islamistinen liike täällä Israelissa -
ei toisi mukaan omaa haitallista panostaan.
Tilanne on erittäin räjähdysherkkä.
Toivon kaikkien ymmärtävän, -
että juutalaisten juhla-aika ei ole hyvä syy uuteen leimahdukseen -
ja tilanteen pahentamiseen.
Lisäisin vielä yhden lauseen.
Amir puhui tämän aallon ja arabikevään yhtäläisyyksistä.
Arabiyhteiskunta ei enää pelkää auktoriteetteja.
Mistä tämä syndrooma alkoi?
Se alkoi amerikkalaisten hyökkäyksestä Irakiin vuonna 2003 -
ja siitä kun Saddam Hussein suistettiin vallasta.
Mielenkiintoista.
Herra Cohen, sosiaalinen media on tärkeä osa nykyajan henkeä.
Viime aikoina arabimediassa on puhuttu paljon -
juutalaisten tulemisesta muslimien pyhille paikoille.
Muslimeja kehotetaan yhdessä vastustamaan tätä ilmiötä, -
jonka he kokevat uhaksi muslimeille yleensä -
ja erityisesti islamin uskonnolle.
Mitä Israel voi tehdä tässä tilanteessa?
Sosiaalista mediaahan ei voi hallita.
Israel taistelee sosiaalisen median alustoilla, kuten Facebookissa.
Se alkoi uusien lakien hyväksymisestä parlamentissa.
Nämä lait kieltävät kiihotuksen Internetissä.
Taistelu Isisiä vastaan sosiaalisessa mediassa on tuottanut tulosta, -
kun Silicon Valleyn yhtiöt päättivät ryhtyä taisteluun -
sulkemalla tilejä ja ilmoittamalla niistä viranomaisille.
Näin ei tehdä Israelin ja palestiinalaisten konfliktissa.
Israel ei myöskään ole edustettuna arabimediassa.
Eräs Israelin armeijan kenraalimajuri puhuu usein Al Jazeeralle, -
mutta Israel ei pysty riittävästi puhumaan puolestaan.
Ehkä Isisin vastainen taistelu sekä sunnien ja šiiojen kiista tarjoavat -
uusia mahdollisuuksia.
Ehkä Israel rohkaistuu puhumaan tästä asiasta, -
jos se pääsee enemmän ääneen -
arabimediassa.
Herra Oren, mitä mieltä olette tästä?
Haluaisin tarkastella tätä väkivallan nousua myös laajemmin.
Sellaiset järjestöt kuin Jabhat al-Fatah al-Sham ja Isis hyödyntävät sitä.
Ne ovat nyt selkä seinää vasten.
Käyttävätkö ne tätä räjähdysherkkää tilannetta -
kiihdyttääkseen palestiinalaisten ja Israelin konfliktia -
kääntääkseen huomion pois heistä itsestään?
Tätä Israel on pelännyt jo vuodesta 2001 -
Hizbollahin toiminnan takia.
Israel pelkäsi, että kun se keskittyy Länsirantaan ja Gazaan, -
pohjoisrintamalla leimahtaa.
Se toteutui vasta vuonna 2006, kun kaksi israelilaissotilasta siepattiin.
Niin voi tapahtua nytkin, -
mutta Israel on menestyksekkäästi eristänyt pohjoisrintaman.
Länsirannallakin Israel on erotellut ne palestiinalaiset, -
jotka haluavat vain elättää itsensä ja perheensä.
Israelin turvallisuusviranomaiset ovat etulinjassa -
antamassa mahdollisimman monelle palestiinalaiselle työluvan -
joko Israeliin tai siirtokuntiin.
Tilastollisesti lähes yksikään heistä ei ole osallistunut väkivaltaan.
Israelista puhuttaessa tarkoitetaan hallintoa ja järjestelmää.
Siirtokuntalaiset eivät kuitenkaan ole Israelin hallinnassa.
Yksi juutalaisten ja muslimien jännitepesäke on Hebron, -
ja toinen on Itä-Jerusalem.
Terroriaallon alkaessa levottomuuksia oli muuallakin, -
mutta viime aikoina lähes kaikki iskut on tehty -
Hebronissa tai Itä-Jerusalemissa.
Useimmilla Syyriassa taistelevilla ryhmillä -
on tuskin aikaa, energiaa ja keinoja -
vaikuttaa palestiinalaisasiaan.
En usko sen olevan korkealla heidän tärkeysjärjestyksessään.
He keskittyvät omaan selviytymiseensä Syyriassa.
Heidän tärkein tavoitteensa on Assadin syrjäyttäminen -
ja eloonjääminen.
En siis usko näiden ryhmien vaikuttavan asiaan.
Hizbollah on niitä suurempi ja vahvempi järjestö, -
puolivaltion kaltainen kokonaisuus.
Se tosiaan yritti vaikuttaa palestiinalaisiin -
sekä palestiinalaisalueilla että Israelissa -
pahentaakseen konfliktia.
Sen vaikutus jäi kuitenkin vähäiseksi.
Kaikki on lopulta Israelin ja palestiinalaisten omissa käsissä.
Viime vuonna Isisillä oli useita kampanjoita -
Israelin ja palestiinalaisten konfliktin lietsomiseksi.
Näimme 10 videota, joista osa oli hepreaksi.
Niissä kiihotettiin palestiinalaisia -
ja jopa kritisoitiin Hamasia ja muita palestiinalaisliikkeitä.
Jabhat al-Fatah al-Sham lähti al-Qaidasta -
ja keskittyy nyt paikalliseen taisteluun.
Se ei muodollisesti lähtenyt al-Qaidasta, -
mutta se sulautui kapinallisryhmiin.
Se saa nyt lännen huomion pois al-Qaidan strategioista.
Siksi he eivät nyt taistele Israelia vastaan.
Aika on vähissä. Miten uskotte tilanteen kehittyvän lähiviikkoina?
Sama tilanne jatkuu, ainakin jos olosuhteet pysyvät samoina, -
eli jos Israelin ja palestiinalaisten poliittinen pattitilanne jatkuu, -
ja jos Israelin puolella ei ole halua tehdä mitään dramaattista -
ja palestiinalaishallinnon mahdollisuudet pysyvät samoina.
Meidän on oltava huolissamme etenkin Gazasta ja Hamasista.
Gazan tilanne saattaa huonontua vakavasti.
Hamas suunnittelee palestiinalaishallinnon horjuttamista.
Herra Cohen, yksi lause?
Teemme kaikkemme palestiinalaishallinnon pelastamiseksi.
Se on tärkein haaste.
Israel on saanut hillittyä tämän ilmiön niin, -
että se on enää pelkkä kiusa.
Kiitos, Daniel Cohen, Amir Oren -
ja tohtori Kobi Michael!
Kiitos katsojille, näkemiin ensi viikkoon!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta