Clinton vaiko Trump, mitä se merkitsee Israelille?
Shalom ja tervetuloa Jerusalem studioon!
Marraskuun 8. päivänä 2016 amerikkalaiset äänestävät 58. kertaa,-
kenestä tulee Yhdysvaltain 45. presidentti, -
demokraattien Hillary Clintonista vai republikaanien Donald Trumpista.
Molemmissa tapauksissa vaikutukset Israeliin ovat tuntuvat.
Näistä vaikutuksista keskustelemassa ovat tänään -
Tri Nir Boms Tel Avivin yliopiston Moshe Dajan -keskuksesta, -
TV7-analyytikko Amir Oren -
sekä Russia Today -toimituspäällikkö Paula Slier. Tervetuloa!
Aluksi kysymys teille, herra Oren.
Yhdysvallat on aina ollut hyvin merkittävä, -
mitä tulee Israelin politiikkaan, kansalaisten arkeen -
ja Israelin valtion turvallisuuteen.
Selittäisittekö hieman ehdokaskisaa?
Miten se vaikuttaa Israeliin?
Amerikan juutalaiset ovat perinteisesti tukeneet demokraatteja.
On muutamia pieniä poikkeuksia.
Yhdysvaltain hallinnon suhde Israeliin on yksi, vaikkakaan ei ainoa tekijä, -
joka vaikuttaa monien amerikkalaisten juutalaisten äänestyskäyttäytymiseen.
Hillary Clinton on tuttu tekijä monille israelilaisille.
Hänen miehensä Bill Clinton on heille vanhastaan tuttu.
Hillary Clinton on tuttu New Yorkin senaattorina ― vahvaa juutalaisaluetta,
sekä ulkoministerinä Obaman ensimmäiseltä kaudelta.
He tuntevat hänet, pitävät hänestä ja tukevat häntä.
Donald Trump, kuten monet tietävät, on tuntematon tekijä -
ja kenties epäluotettava ― nähtäväksi jää.
Muistamme, että Benjamin Netanjahu -
asettui Mitt Romneyn kannalle neljä vuotta sitten.
Nyt hän luultavasti pysyttelee sivussa ettei tule veikanneeksi taas väärin.
Niinpä tulevat viisi kuukautta -
Israel seuraa kisaa katsojan asemassa.
Tri Boms, uskotteko, että israelilaiset ovat -
jollain lailla mieltyneet Hillary Clintoniin, -
koska hänen puolisonsa, Bill Clinton, oli hyvin pidetty presidentti täällä?
Vai pidetäänkö häntä Obaman hallinnon jatkeena, -
joka jatkaa Obaman työtä?
Obama on kaikkein vähiten pidetty presidentti Israelin historiassa.
Näkevätkö he hänet niin -
ja äänestävät Trumpia, -
jos heillä on kaksoiskansalaisuus tai he ovat amerikkalaisia?
Vai näkevätkö he asian eri tavalla?
Israelilaisilla ei tietenkään ole äänestysoikeutta, -
vaikka osa sitä haluaisi. On vaikea ennustaa, mitä he tekisivät.
Bill Clinton muistetaan täällä hyvin presidentinajoiltaan -
ja unohtumattomasta osallistumi- sestaan Jitschak Rabinin hautajaisiin.
Yhtä lailla, kuten sanoitte, H. Clinton on osa Obaman hallintoa, -
vaikkakin hän yrittää erottautua siitä perinnöstä -
ja osoittaa, että seuraavat 4 tai 8 vuotta olisivat erilaiset.
Vastaus on jotain siltä väliltä.
Meidän täytyy muistaa, että presidentti Obama -
on yhä uudelleen sanonut olevansa Israelin hyvä ystävä.
Hänen on ollut pakko, sen takia mikä mielikuva hänestä on täällä.
Hänellä ja Netanjahulla on ollut voimakkaita kiistoja.
Se osoittaa, että Yhdysvaltain―Israelin suhteet ovat olleet hyvin vaikeat.
Hillary Clintonin suhde on ollut paljon pidempi.
Hänen tuleva tiiminsä saattaa tulla hänen omista taustajoukoistaan -
ja presidentti B. Clintonin joukoista.
He ovat tuttuja tekijöitä ja tuttuja kasvoja Lähi-idässä, -
kuten Dennis Ross ja Martin Indyk. Tietyllä tavalla se on jatkoa.
Hillary Clinton on jo osoittanut kommenteillaan tapahtumista, -
kuten Orlandon verilöylystä, -
joka on Isisin toinen iso näyttäytyminen hiljattain USA:ssa, -
että hän omaksuu erilaisen politiikan.
Että hän erottautuu presidentti Obamasta.
Uskon, että se on helpotus monille israelilaisille, -
etenkin verrattuna vaihtoehtoon, Donald Trumpiin.
Hän saattaa erityisesti olla iso yllätys.
Paula Slier. - Olen samaa mieltä. Clinton kantaa Clintonin nimeä.
Gallupien mukaan israelilaisista suurin osa haluaisi hänet presidentiksi.
On pohdittu, paljonko nimi Clinton vaikuttaa mielipiteisiin.
Uskon, että hän on yrittänyt tehdä pesäeroa "Obaman perintöön".
Hän on sanonut, että virkakautensa ensimmäisen kuukauden aikana -
hän kutsuisi Netanjahun vierailulle Valkoiseen taloon.
Hän on korostanut läheistä suhdetta Netanjahuun. Hän on sanonut: -
"Huudamme toisillemme, mutta olemme parhaita ystäviä.
Maidemme liitto on yhteinen intressi."
Gallupit osoittavat, että hän on suosikki täällä.
Toisaalta valtaosa täällä uskoo henkilösuhteisiin.
Monet näkevät Trumpissa paremman yhteistyökumppanin Netanjahulle.
Trump on tuonut sitä esiin toistuvasti.
Muistaakseni vuoden 2013 vaaleissa Trump lähetti 30 sekunnin videon, -
jolla hän kannatti Netanjahua. Heidän työsuhteensa vaikuttaa paremmalta.
Herra Oren. - Voi tietysti kysyä, onko Obama todella Israel-vastainen -
tai ei yhtä Israel-mielinen kuin muut presidentit.
Ei tietysti tarvitse mennä Eisenhoweriin asti.
Hänhän pakotti Israelin vetäytymään Suezin kriisissä v. 1956.
Monet israelilaiset pitävät Netanjahun politiikkaa vääränä, -
ja jos Obama vastustaa sitä, silloin hän on Israel-mielinen.
Tietysti nykyhallinto on Netanjahun.
Mutta jos kannattaa politiikkaa, jota monet Israelissakin kannattavat, -
sitä ei sinällään voi sanoa Israel-vastaiseksi.
Mitä tulee Trumpiin, joitakin päiviä sitten Washingtonissa -
tuli esiin kysymys meksikolais- taustaisesta tuomari Curielista, -
joka päätti Trumpin tappioksi eräässä yksityisessä liikeasiassa.
Trump sanoi, ettei meksikolaiset juuret omaavaan tuomariin voi luottaa.
Sitä verrattiin kaksoiskansalaisuuden omaaviin amerikanjuutalaisiin.
Ilmeisesti vertaus sai melkoisesti kaikupohjaa suuressa yleisössä.
Amerikanjuutalaiset pelkäävät, että jos Trump jatkaa logiikkaansa -
meksikolaistaustaisista ― koska hän aikoo rakentaa muurin ―
ja sitten muslimeista, koska Omar Mateen syntyi New Yorkissa -
mutta hänen vanhempansa ovat afgaaneja, -
kun seuraavan kerran tulee Jonathan Pollard -
tai jokin muu kiista USA:n ja Israelin välillä, -
Trump voi hyökätä muita "väliviivallisia" amerikkalaisia vastaan
tässä tapauksessa juutalais-amerikkalaisia vastaan.
On myös muita syitä, kun Israel itsessään, -
miksi amerikanjuutalaiset epäröivät kannattaa Trumpia.
Miten paljon amerikanjuutalaiset vaikuttavat mielipiteisiin Israelissa?
Vaikuttavatko amerikanjuutalaiset mielipiteisiin Israelissa -
vai israelilaiset amerikanjuutalaisten mielipiteisiin?
Herra Oren mainitsi, että perinteisesti -
demokraatit ovat saaneet vakaata kannatusta amerikanjuutalaisilta.
Jos tarkastelee gallupeja, -
asia ei ole muuttunut kokonaiskuvassa.
Trump on yhä monin tavoin villi kortti jopa omassa republikaanipuolueessa.
Tietysti amerikanjuutalaisilla on tärkeä rooli. He tuovat esiin mielipiteitään.
Heillä on järjestöjä. He keskustelevat Israelin poliitikkojen kanssa.
He yrittävät ymmärtää, mitä on tekeillä, ja nostavat esiin asioita.
Jos menemme syvemmälle, -
olen iloinen, että herra Oren otti esiin vuoden 1956 kriisin.
Se liittyy asiaan kiintoisalla tavalla.
Suezin kriisissä vuonna 1956 Eisenhower paitsi ajoi Israelin pois, -
hän ajoi myös Yhdysvallat pois Lähi-idästä. Oli kylmän sodan alku.
Se toi Venäjän mukaan syvemmin.
USA joutui myöhemmin kohtaamaan vetäytymisensä seuraukset.
Jotkut näkevät siinä yhtäläisyyksiä Obaman hallinnon viime vuosiin.
Yhdysvalloilla on ollut lukuisia mahdollisuuksia ottaa johtajuus.
Se näyttää johtavan taustalta eikä ota johtajuutta.
Siksi Lähi-itä on eronnut USA:sta ja amerikkalaisten vaikutuksesta.
Venäjä ja muut ovat ottaneet johtajuuden.
Joillakin ääriaineksilla on yhteys tähän johtajuustyhjiöön.
Tämän ehdokkaat yrittävät muuttaa.
Hillary Clinton kykenee tekemään ehkä jotain erilaista kuin Trump, -
joka näyttää vain puhuvan rajojen sulkemisesta ja eristäytymisestä.
Toki hän sanoo tukevansa Israelia. Jää nähtäväksi. - Paula Slier.
Trumpilla on muutamia ongelmia.
Hän on aiemmin antanut lausuntoja, jotka on nähty antisemitistisiksi -
tai vähintäänkin ongelmallisiksi. Osa pitää häntä aika aggressiivisena,
osaksi muslimeista antamiensa lausuntojen takia.
Hän on myös antanut Israelin tilanteesta lausuntoja, -
että tuomitun terroristin perhettä tulee vainota.
Se on vastoin Israelin politiikkaa, joilla se yrittää hoitaa tilannetta.
Joissakin lausunnoissa hän vaikuttaa sekoittavan asioita.
Vaaliväittelyssä hän ei tiennyt, mikä on Hizbollahin ja Hamasin ero.
Pohditaan, miten se vaikuttaa ulkopolitiikkaan.
Asioihin perehtymättömyys ja hätiköidyt lausunnot -
saavat hänet vaikuttamaan villiltä kortilta.
Hillary Clinton on luultavasti paljon johdonmukaisempi.
Hänen lausuntonsa ovat olleet johdonmukaisempia.
Herra Oren, pääministeri Bimi Netanjahu, kuten sanoitte, -
sai tukea republikaanipuolueen ehdokkaaksi pyrkivältä Trumpilta.
Onko se merkityksellistä?
Onhan Netanjahu Israelin pitkäaikainen johtaja.
Hän on vahvasti läsnä myös ihmisten mielikuvissa -
liittyen USA:n―Israelin suhteisiin. Miten se vaikuttaa?
Se, että Netanjahu saa tukea joltakulta merkkihenkilöltä, -
sopii Netanjahulle tietysti hyvin.
Netanjahu itse selvästikin toivoi Marco Rubion voittoa -
republikaanien ehdokaskisassa.
Rubio tulee Floridasta. Monet Netanjahun ystävistä ja tukijoista -
ovat republikaanijuutalaisia Floridasta.
Rubio oli hänen suosikkinsa. Ehkä Ted Cruz seuraavaksi.
Hän ei veikannut Trumpia, -
eikä veikannut hänen amerikkalais- mentorinsa Sheldon Adelsonkaan.
Nyt kun Trump on todennäköisesti ehdokas, -
Netanjahun on tultava toimeen asian kanssa.
Hän ei halunnut Trumpia Jerusalemiin syksyllä, -
kun tämä halusi tulla. Trump tulee muistamaan tämän loukkauksen.
Joka tapauksessa on kyseenalaista, -
onko Trump luonteensa puolesta sopiva johtajaksi ja ylipäälliköksi.
Viime viikkoina olemme nähneet, että Trump yrittää kovasti -
teleprompterista puheita lukiessaan -
asettamaan Israelin ja USA:n turvallisuuden rinnakkain, -
etenkin kun hän puhuu evankelikaaleille.
Hän haluaa amerikkalaisten evankelikaalikristittyjen tuen.
Nämä yleensä tukevat Netanjahua ja Israelin oikeistopuolueita -
omista syistään.
Mutta se ei kuulosta vilpittömältä.
Se ei kuulosta siltä, että hän pitäisi sanansa, mikäli hänet valitaan.
Lisäksi Trump kehuskelee olevansa "neuvottelutaiteilija".
Hän sanoi, että hän on hionut neuvottelutaidon täydellisyyteen asti -
ja että Israelin ja palestiinalaisten välille on saatava sopu.
Se tarkoittaa, ettei hän tule tukemaan Israelin enimmäisetuja, -
koska palestiinalaiset eivät silloin suostu sopuun.
Sen pitäisi huolettaa Netanjahua ja tämän kannattajia. - Tri Boms.
Trump kehuskeli, että hän olisi neuvotellut paremman Iran-sovun: -
siihen olisi mennyt vain kymmenen minuuttia ― laatihan hän sen kirjankin.
Hän on villi kortti osaksi siksi, koska ei ole selvää, miten kaikki etenee.
Hillary on tuttu tekijä, -
mutta se ei liity vain hänen näyttöi- hinsä senaattorina tai ulkoministerinä -
vaan myös hänen tiimiinsä ja lähipiiriinsä.
Trumpin tiimistä ei ole selvyyttä: ensinnäkin ei tiedetä, keitä he ovat -
ja mitkä ovat heidän näyttönsä. Osan ympärillä on kiintoisia kysymyksiä.
Toiseksi ei ole selvää, keitä ovat ihmiset hänen lähipiirissään.
Siellä ei ole Sheldon Adelsonia eikä muita, jotka tunnetaan.
Netanjahu mielellään liikkuu USA:n näyttämöllä. Se on kiintoisa pulma.
Oli hauskaa kuulla Trumpin puhuvan hiljattain perhearvoista, -
kun hän itse on kolmatta kertaa naimisissa.
Hänen puheitaan tulisi tarkastella erillään hänen luonteestaan.
Demokraattien ehdokkuudesta kisasi myös Bernie Sanders, -
joka suhtautuu Israeliin hyvin kriittisesti.
Hänen kannatuksensa oli aika suurta demokraattipuolueessa.
Mikäli Hillarysta tulee demokraattipuolueen ehdokas, -
hänen on otettava huomioon Sandersin kannattajat.
Sandershan on juutalainen. Hän asui Israelissa vuosia.
Voimmeko odottaa, että Hillary Clinton toimii tietyillä tavoilla, -
mikä pakottaa Israelin myöntymään asioihin vastentahtoisesti?
Kun puhutaan juutalaisasutuksista, se on ollut ongelma.
Yhtäältä Hillary oli osa hallintoa, -
joka vaati Israelia jäädyttämään "siirtokuntarakentamisen" v. 2009.
Myöhemmin hän myönsi, että vaatimuksen motiivit olivat "väärät".
Silti hän pitää "siirtokuntia" ongelmana.
Hän sanoo, että ne lähettävät väärän viestin.
Että ne ovat hänen suurin yksittäinen ongelmansa Israelin hallinnon kanssa.
Minulle on epäselvää, mihin suuntaan hän tahtoo asiaa viedä.
Mutta näin hän on lausunut.
Hän oli Iranin sopimuksen arkkitehtejä, mutta hän on sanonut, -
että jos on syytä uskoa Iranin kehittävän ydinohjelmaa, -
pakotteet asetetaan välittömästi. Hän on vastannut Israelin huoliin.
En usko, että hän järjestää yllätyksiä.
Netanjahu ja Israelin kansa pitää hänestä enemmän kuin Obamasta.
Hänen politiikkansa ei ole arvaamatonta.
Hän ei ole "villi kortti".
Herra Oren. - Ennen kuin Hillary oli itse poliitikko, -
hän oli presidentin puoliso.
1990-luvulla hän vastusti kiivaasti Netanjahua, -
koska hän piti tätä osana "laajaa oikeistolaista salajuonta" -
Monica Lewinskyn tapauksessa.
Hän uskoi, että Netanjahu, pastori Jerry Falwell ja muut -
virittivät ansan Bill Clintonille.
Myöhemmin poliitikkona hänen oli ajateltava realistisesti -
ja hän lakkasi olemasta vihamielinen Netanjahua kohtaan.
Hillaryn sähköpostit tulivat julki tutkimuksen jälkeen.
Hänen kumppaneistaan ja ystävistään monet vastustavat yhä -
Netanjahua ja tämän politiikkaa.
Hän itse on varovainen, vaikka hän ei tiennyt, että sähköpostit tulevat julki.
Hän on vastauksessaan varovainen.
Uskotaan, että hän kannattaa voimakeinoja enemmän kuin Obama -
ja että hän on Israel-mielisempi. Hän kannatti Irakin-sotaa, Obama ei.
Hän luultavasti tuo jatkuvuutta Yhdysvaltain ulkopolitiikkaan, -
mikä ei ole huono asia. Trump toisi ailahtelevaisuutta.
Ei tiedä, heilahtaako Trump hurjasti oikealle tai hurjasti vasemmalle.
Eristäytyvä, sotaisa ― hän on arvaamaton.
Siksi jopa Amerikassa -
veteraanipoliitikot ja kokeneet virkamiehet -
kannattavat Hillarya, vaikka he eivät normaalisti kannata demokraatteja.
Seurauksia koituu myös Lähi-itään yleisesti, -
kun puhumme Israelista.
Miten USA toimii Egyptin, Jordanian, Syyrian, Libanonin ja muiden suhteen.
Se vaikuttaa suoraan myös Israeliin. Tri Boms, miten näette asian?
Muistamme presidentti Obaman kuuluisan puheen -
hieman ennen arabikevättä Kairossa.
Hän lupasi Lähi-itään uutta horisonttia.
Hän tutki vaihtoehtoja, jotka rohkaisisivat maltillisia voimia -
ja virittäisivät yhteistyötä.
Mutta nyt näemme ajanjakson, joka loi arabikevään, islamilaisen talven -
ja Iranin sopimuksen. Se toi myös epävakautta -
ja radikalisoitumisen, joka on hiljattain tunkeutunut myös USA:han -
ja myös Eurooppaan. Olemme puhuneet niistä asioista täälläkin: -
miljoonat pakolaiset, Isis, islamilainen radikalisoituminen.
Paljon siitä luetaan Obaman politiikan syyksi: -
taustalta johtaminen, johtajuuden puute, -
ja se, että USA on vetänyt vaikutuksensa Lähi-idästä -
ja jättänyt tyhjiön, jonka muut ovat jo täyttäneet.
Varmasti Hillary yrittää muuttaa sen. Siitä tulee ykkösasia.
Israelin―palestiinalaisten konflikti voi jäädä kakkossijalle.
Paula Slier. - Trump on antanut muslimivastaisia kommentteja.
Siksi jotkin arabimaat ovat uhanneet katkaista suhteet USA:han.
Sellaista viestiä tuli Arabiemiraateilta.
Uskon, että Trumpin kommentit ruokkivat jihadisti-ideologiaa.
On eri asia vaatia muslimeilta vastuullisuutta, -
mutta tämä ruokkii sitä uskoa, johon jihadistit rohkaisevat kannattajiaan -
ja jolla he oikeuttavat tekonsa.
Suhteessa Israelin-palestiinalaisten konfliktiin Trump on tehnyt voltteja.
Aluksi hän sanoi, että USA pysyy puolueettomana.
Sitten hän sanoi, että he tukevat Israelia -
jopa niin, että suurlähetystö pitäisi siirtää Jerusalemiin.
Erään gallupin mukaan Clinton olisi suositumpi Lähi-idässä.
Mutta kukaan ei usko, että kumpikaan vaikuttaisi todella alueen tilanteeseen.
Herra Oren, kommentti teiltä äskeiseen. Lisäksi: -
Kun G. W. Bush oli presidenttinä, hän sanoi, -
että Afganistanin sota oli "ristiretki", -
jonka tarkoitus oli kukistaa islamilaiset voimat ja terroristit.
Valitettava sanavalinta.
Hän pyysi sanojaan anteeksi. Arabimaailma antoi sen anteeksi, -
ainakin tiettyyn määrään asti.
Voimmeko nähdä arabimaailmassa myös asennemuutoksen, -
jos Trumpista tulee presidentti?
Analysoimme tässä, mitä H. Clinton tai Trump tekee presidenttinä.
Pohdimme ihan oikein, että voi tapahtua jotain odottamatonta.
Syyskuun 11. päivän iskut yllättivät G. W. Bushin täysin.
Hänellä ei ollut mandaattia ― eikä hän sitä halunnutkaan ―
sodan aloittamiselle Afganistanissa ja sitten Irakissa.
Se ei ollut hänen suunnitelmansa 4 tai 8 virkavuottaan varten.
Kuka tietää, mitä tapahtuu v. 2017.
Ehkä keskitymme liikaa kahden ehdokkaan persooniin -
emmekä riittävästi kongressin tilanteeseen.
Jos Trump kukistetaan kunnolla, ehkä näemme ensikertaa vuosiin, -
että yksi puolue hallitsee Valkoisessa talossa, senaatissa -
ja edustajainhuoneessa ― demokraattipuolue.
Sen myötä Hillary Clinton voisi päättää vapaammin -
myös Israelin- ja Lähi-idän- politiikastaan.
Nähtäväksi jää, haluaako hän vain hallita konfliktia -
vai yrittääkö hän hakea konfliktiin ratkaisua, -
sillä saattaa olla muita kriisejä, jotka ajavat edelle.
Mutta me täällä Israelissa emme voi antaa konfliktin hiertää -
enää kovin kauaa pidempään, vaikka USA:n presidentti olisi sitä mieltä.
Tri Boms. - Täytyy tarkastella myös Yhdysvaltain yleistä intressiä -
Israelissa. Nuo intressit eivät ole peiteltyjä.
Olemme nähneet sen hiljattain Egyptissä ja sitä ennen saudeissa.
Kyseessä on yhtäältä pyrkimys tuoda amerikkalainen akseli -
ja toisaalta vaikuttaa ja vastata alueen kahteen tärkeimpään haasteeseen: -
Iraniin ja islamilaiseen radikalisoitumiseen.
Tässä Israelilla ja joillakin Lähi-idän arabimailla on paljon yhteistä, -
samoin Amerikalla. Ja mielenkiintoista kyllä, myös Venäjällä on intressejä, -
jos Israelin toimet eivät aina miellytä USA:ta.
Tästä tulee päänäyttämö, ja ehdokkaiden pitää tajuta, -
että heidän täytyy asettaa prioriteetteja.
Itsensä ja Lähi-idän-vaikutusvaltansa takia USA:n pitää keksiä keino -
päästä takaisin Lähi-itään.
Voinko jatkaa? Palaan Trumpiin. Venäjä toivoo Trumpin voittoa.
Jos Trump voittaa ja Yhdysvallat ja Trump lähentyvät Netanjahua, -
mikä on vaikutus Yhdysvaltoihin? Jääkö se sivuun?
Puhuttiin eristäytymisestä ja vetäytymisestä... - Vaikutus Venäjään.
Aivan. Mitkä ovat seuraukset -
Yhdysvaltain mukanaololle Lähi-idässä?
Ohjelma-aika on loppumassa.
Pyytäisin teitä vastaamaan yhdellä lauseella, -
miten Israel reagoi tilanteeseen, kumpi sitten voittaakin.
Ei unohdeta väkijoukkojen nousun ilmiötä.
Tri Boms mainitsi arabikevään. On myös amerikkalainen kevät.
Aikooko väki värväytyä sotaan, -
johon Trump lähettää heidät, vai ei.
Obama luultavasti kuulosteli omaa äänestäjäkuntaansa, -
kun hän aloitti vetäytymisen.
Myös reaktio Israelin toimiin on tärkeä.
Näemme, että Obama yrittää pienentää USA:n apua Israelille, -
ei koko summaa, vaan sekeleiksi muutettavaa osuutta.
Israel ei ehkä saa kovinkaan paljon tukea aluepolitiikalleen, -
olipa presidentti kuka tahansa.
Tri Boms? - Israelin pitää muistaa paikkansa.
Pääministeri on oppinut läksynsä, ettei pidä sotkeutua USA:n asioihin.
Israelin pitää hyväksyä seuraava presidentti -
ja työskennellä yhteisten intressien eteen. Töitä on paljon.
Paula Slier. - Kestää vielä pitkään, ennen kuin tiedämme, -
kuka on USA:n seuraava presidentti. Ehtii tapahtua vielä paljon.
Israel ei virallisesti asetu kummankaan puolelle.
Räjähdysherkässä Lähi-idässä voi lähikuukausina tapahtua jotain uutta.
Kenties sekaantumista asioihin kulissien takana? - Sitä on aina.
Eri asia, paljonko me toimittajat saamme siitä tietää.
Herra Oren? - Historiassa on kolme esimerkkiä tästä.
USA:n-lähettiläs Jitschak Rabin kannatti v:n 1972 vaaleissa Nixonia -
McGovernia vastaan.
Rabin pääministerinä v. 1992 kannatti vanhempaa George Bushia -
Clintonia vastaan. Ja sitten Netanjahu kannatti Romneya neljä vuotta sitten.
Sellaista ei nähdä nyt.
Kuka sitten voittaakin marraskuussa, hän on varmasti nainen paikallaan.
Aikanaan selviää, onko voittaja mies vai nainen.
Kiitos, tri Boms, Amir Oren ja Paula Slier.
Kiitos myös katsojille! Ensi viikkoon.
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Marianne Tenetz