JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
8. novembril 2016 hääletavad ameeriklased 58. korda,
kes saab USA 45. presidendiks -
kas demokraatide Hillary Clinton või vabariiklaste Donald Trump.
Mõlema valiku mõju on tunda ka Iisraelis.
Nendest mõjudest vestlevad täna
dr Nir Boms Tel Avivi Ülikooli Moshe Dayani Keskusest,
TV7 analüütik Amir Oren
ja Russia Today regionaalbüroo juht Paula Slier. Tere tulemast!
Alustuseks küsimus teile, hr Oren.
USA-l on olnud alati oluline roll
Iisraeli poliitika, kodanike argipäeva
ja Iisraeli riigi tuleviku koha pealt.
Rääkige veidi presidendikampaaniast.
Kuidas see Iisraeli mõjutab?
USA juudid toetavad tavapäraselt demokraate.
On mõningaid väikseid erandeid.
USA valitsuse suhe Iisraeliga on üks, kuigi mitte ainus tegija,
mis mõjutab paljude USA juutide valimiskäitumist.
Hillary Clinton on tuttav tegelane paljudele iisraellastele.
Nad mäletavad tema abikaasat Bill Clintonit.
Hillary on tuttav New Yorgi senaatori- ametist, tugevast juutide kantsist,
ja välisministriametist Obama esimesel ametiajal.
Nad tunnevad teda, ta meeldib neile ja teda toetatakse.
Donald Trump, nagu paljud teavad, on tundmatu tegija,
ja ehk ka ebausaldusväärne - saame näha.
Mäletame, et Benjamin Netanyahu
toetas nelja aasta eest Mitt Romneyt.
Nüüd jääb ta arvatavasti kõrvale, et mitte uuesti valesti ennustada.
Nii jälgib Iisrael järgmised viis kuud
presidendirallit pealtvaataja kohalt.
Dr Boms, kas usute,
et iisraellastele meeldib mingil määral Hillary Clinton,
kuna tema abikaasaa Bill Clinton oli siin väga soositud president?
Või peetakse teda Obama valitsuse jätkuks,
kes jätkab Obaman tööd?
Obama on vähemsoosituim president Iisraeli ajaloos.
Kas nad näevad teda nii
ja hääletavad Trumpi poolt,
kui neil on topeltkodakondsus või nad on ameeriklased?
Või näevad nad asja teisiti?
Iisraellastel muidugi hääleõigust pole,
kuigi osa tahaks seda. Raske ennustada, mida nad teeksid.
Bill Clintonit mäletatakse siin presidendi ametiajast hästi
ja unustamatu osaluse eest Yitzhak Rabini matustel.
Samas, nagu ütlesite, on H. Clinton osa Obama valitsusest,
kuigi püüab distantseeruda selle pärandist
ja näidata, et järgmised 4-8 aastat oleksid erinevad.
Vastus on midagi nende vahelt.
Peame meeles pidama, et president Obama
on korduvalt öelnud, et ta on Iisraeli hea sõber.
Ta on pidanud seda tegema mulje tõttu, mis temast siin valitseb.
Tal on Netanyahuga tugevaid tülisid olnud.
See näitab, et USA-Iisraeli suhted on väga rasked.
Hillary Clintoni suhe on palju pikem olnud.
Tema tulevane tiim võib tulla tema enda taustameeskonnast
ja president B. Clintoni meeskonnast.
Nad on tuttavad tegijad ja Lähis-Idas tuttavad näod,
nagu Dennis Ross ja Martin Indyk. Teatud mõttes on see järg.
Hillary Clinton on juba näidanud sündmuste kommentaaridega,
ntks Orlando veresauna kohta,
mis on ISISe suuruselt teine hiljutine demonstratsioon USAs,
et ta läheb oma poliitikaga teises suunas;
et ta lööb president Obamast lahku.
Usun, et see on kergenduseks paljudele iisraellastele,
eriti võrreldes alternatiivi, Donald Trumpiga,
kes võib eriline üllatus olla.
Paula Slier. - Olen nõus. Clinton kannab Clintoni nime.
Küsitluste järgi tahaks enamik iisraellasi presidendiks teda.
On spekuleeritud, kui palju Clintoni nimi arvamusi mõjutab.
Usun, et ta on püüdnud Obama pärandist lahku lüüa.
Ta on öelnud, et oma ametiaja esimesel kuul
kutsuks ta Netanyahu Valgesse Majja visiidile.
Ta on rõhutanud lähedast suhet Netanyahuga ja on öelnud:
"Karjume teineteise peale, kuid oleme parimad sõbrad.
Meie maade liit on mõlema huvides."
Küsitluste järgi on siin suursoosikuks tema.
Samas usub enamik siin isiklikesse suhetesse.
Paljude meelest on Trump Netanyahule parem koostööpartner.
Trump on seda korduvalt rõhutanud.
Minu meelest avaldas Trump 2013. a valimistel 30-sekundise video,
kus avaldas toetust Netanyahule. Nende töösuhe näib paremana.
Hr Oren. - Võib muidugi küsida, kas Obama on tõesti Iisraeli vastu
või pigem mitte sama Iisraeli-meelne kui teised presidendid.
Pole vaja muidugi Eisenhowerini loetleda.
Tema sundis Iisraeli 1956. a Suessi kriisist lahkuma.
Paljud iisraellased peavad Netanyahu poliitikat valeks,
ja kui Obama selle vastu on, on ta ju Iisraeli-meelne.
Praegust valitsust juhib muidugi Netanyahu.
Aga kui toetad poliitikat, mida mõned Iisraelis toetavad,
ei saa seda iseenesest Iisraeli-vastaseks pidada.
Mis puudutab Trumpi, siis mõne päeva eest
tõusis Washingtonis esile küsimus Mehhiko taustaga kohtunik Curielist,
kes otsustas ühes eraäriasjas Trumpi kahjuks.
Trump ütles, et Mehhiko juurtega kohtunikku ei saa usaldada.
Seda võrreldi topeltkodakondsust omavate USA juutidega.
Ilmselt leidis võrdlus suuremas üldsuses suurt vastukaja.
USA juudid kardavad, et kui Trump jätkab oma loogikat
Mehhiko taustaga inimeste teemal, sest ta tahab ju müüri ehitada,
ja seejärel moslemite teemal,
sest Omar Mateen sündis New Yorgis, aga tema vanemad on afgaanid,
siis kui järgmine kord tekib Jonathan Pollard
või mõni muu vaidlus USA-Iisraeli vahel,
võib Trump rünnata teisi nn poolitatud ameeriklasi,
antud juhul ameerika juute.
On teisigi põhjuseid, näiteks Iisrael ise,
miks USA juudid kardavad Trumpi toetada.
Kui palju mõjutavad USA juudid arvamusi Iisraelis?
Kas USA juudid mõjutavad Iisraeli arvamusi
või iisraellased USA juutide arvamusi?
Hr Oren mainis, et traditsiooniliselt
on USA juudid stabiilselt demokraate toetanud.
Kui uurida küsitlusi,
pole tervikpilt muutunud.
Trump on endiselt 'must hobune' ka oma vabariiklaste parteis.
Muidugi on USA juutidel tähtis roll. Nad avaldavad arvamust.
Neil on organisatsioone. Nad vestlevad Iisraeli poliitikutega.
Nad püüavad mõista, mis toimub ja tõstatavad teemasid.
Kui sügavamale minna,
siis olen rõõmus, et hr Oren mainis 1956. a kriisi.
Sellel on teemaga huvitav seos.
1956. a Suessi kriisis ajas Eisenhower lisaks Iisraelile
ka USA Lähis-Idast välja. Oli külma sõja algus.
See süvendas Venemaa osalust.
USA pidi hiljem silmitsi seisma oma taandumise tagajärgedega.
Mõned näevad selles sarnasusi Obama valitsuse viimaste aastatega.
USA-l on olnud arvukaid võimalusi juhtohje haarata.
Ta paistab selja tagant juhtivat ega võta juhirolli.
Seepärast on Lähis-Ida USAst ja ameeriklaste mõjust lahku löönud.
Juhirolli on haaranud Venemaa ja teised.
Mõnede äärmuselementide olemasolu on samuti selle juhivaakumiga seotud.
Seda püüavad kandidaadid muuta.
Hillary Clinton suudab Trumpist ehk midagi erinevat,
kuna too näib rääkivat vaid piiride sulgemisest ja eraldumisest.
Muidugi väidab ta, et toetab Iisraeli. Saame näha. - Paula Slier.
Trumpil on mõned probleemid.
Ta on teinud varem antisemitistlikeks peetud avaldusi
või vähemalt problemaatilisi. Osa peab teda üsna agressiivseks,
osalt moslemite kohta tehtud avalduste tõttu.
Ta on teinud avaldusi ka Iisraeli olukorra kohta,
kus süüdimõistetud terroristi peret tahetakse taga kiusata.
See on vastuolus Iisraeli poliitikaga, millega püütakse olukorda lahendada.
Mõnedes avaldustes näib ta asju segi ajavat.
Valimisdebatil ei teadnud ta, mis vahe on Hezbollah'l ja Hamasil.
Arutletakse, kuidas see välispoliitikat mõjutab.
Asjade mitteteadmine ja kiirustatud avaldused
jätavad temast jokkeri mulje.
Hillary Clinton on arvatavasti palju järjekindlam.
Tema avaldused on olnud järjekindlamad.
Hr Oren, peaminister Netanyahu, nagu ütlesite,
sai toetust vabariiklaste kandidaadiks pürgivalt Trumpilt.
On see tähelepanuväärne?
Netanyahu on ju Iisraeli pikalt juhtinud.
Ta on inimestele tugeva mulje jätnud
seoses USA-Iisraeli suhetega. Kuidas see asju mõjutab?
See, et mõni prominent Netanyahut toetab,
sobib Netanyahule muidugi hästi.
Netanyahu soovis selgelt Marco Rubio võitu
vabariiklaste kandidaatide seas.
Rubio on pärit Floridast.
Paljud Netanyahu sõbrad ja toetajad on vabariiklikud Florida juudid.
Rubio oli tema lemmik. Järgmisena tuleb ehk Ted Cruz.
Ta ei panustanud Trumpile.
Seda ei teinud ka tema USA mentor Sheldon Adelson.
Nüüd, kui Trump on tõenäoline kandidaat,
peab Netanyahu sellega tegelema.
Ta ei tahtnud Trumpi sügisel Jeruusalemma,
kui too tulla tahtis. Trumpile jääb see solvang meelde.
Igal juhul on kaheldav,
kas Trump oma loomuselt sobib juhiks ja armeeülemaks.
Viimastel nädalatel oleme näinud, et Trump püüab hoolega,
kui teleprompterist kõnesid ette loeb,
kõrvutada Iisraeli-USA julgeolekut,
eriti kui räägib evangeelsete kristlastega.
Ta tahab USA evangeelsete kristlaste toetust.
Need toetavad tavaliselt Netanyahut ja Iisraeli paremparteisid
omaenda põhjustel.
Aga see ei kõla siiralt.
See ei kõla nagu ta peaks oma sõna, kui ta valituks osutub.
Lisaks kiitleb Trump, et on tehingukunstnik.
Tema sõnul on tehingukunst arendatud täiuseni tema kätes
ning Iisraeli ja palestiinlaste vahel tuleb lepinguni jõuda.
See tähendab, et ta ei toeta Iisraeli peamisi huve,
kuna palestiinlased ei nõustu sel juhul lepinguga.
See peaks Netanyahule ja tema toetajaile muret tegema. - Dr Boms.
Trump kiitles, et oleks Iraaniga parema lepinguni jõudnud:
see oleks võtnud vaid 10 minutit, sest ta ju kirjutas sellest raamatu.
Ta on must hobune, kuna pole selge, kuidas kõik läheb.
Hillary on tuttav, kuid see pole seotud üksnes tema saavutustega
senaatori või välisministrina, vaid ka tema tiimi ja lähiringkonnaga.
Trumpi tiimi suhtes selgust pole. Esiteks ei teata, kes nad on
ja millised on nende saavutused. Osade suhtes on küsitavusi.
Teiseks pole selge, kes on tema lähiringkondlased.
Seal pole Sheldon Adelsoni ega teisi tuntud tegelasi.
USA areenil mängida meeldivale Netanyahule on see huvitav probleem.
Oli tore kuulda Trumpi hiljuti pereväärtustest rääkimas,
kui ta ise on kolmandat korda abielus.
Tema kõnesid tuleks hinnata lahus tema iseloomust.
Demokraatide kandidaadikoha eest võitles ka Bernie Sanders,
kes suhtub Iisraeli väga kriitiliselt.
Tema toetus oli demokraatide seas üsna kõrge.
Kui Hillaryst saab demokraatide kandidaat,
võib ta arvestada Sandersi toetajatega.
Sanders on ju juut. Ta elas aastaid Iisraelis.
Kas võime oodata, et Hillary Clinton tegutseb teatud viisil,
mis sunnib Iisraeli vastu tahtmist järeleandmisi tegema?
Kui rääkida juudi asundustest, on see probleemiks olnud.
Ühelt poolt, oli Hillary osa valitsusest
mis nõudis Iisraelilt 2009. a asundusehituse külmutamist.
Hiljem möönis ta, et nõudmise motiivid olid valed.
Siiski peab ta asundusi probleemiks.
Tema sõnul annavad need vale sõnumi.
Et need on üks tema põhiprobleeme Iisraeli valitsusega.
Mul pole selge, mis suunas ta seda viia tahab.
Kuid nii on ta öelnud.
Ta oli üks Iraani lepingu arhitekte, kuid ta on öelnud,
et kui on põhjust uskuda, et Iraan arendab tuumaprogrammi,
kehtestatakse kohe sanktsioonid. Ta on vastanud Iisraeli muredele.
Ma ei usu, et ta üllatusi korraldaks.
Ta meeldib Netanyahule ja iisraellastele rohkem kui Obama.
Tema poliitika pole äraarvamatu.
Ta pole 'must hobune'.
Hr Oren. - Enne poliitikuks hakkamist
oli Hillary presidendi abikaasa.
1990. aastail oli ta tuliselt Netanyahu vastu,
kuna pidas teda osaks "ulatuslikust parempoolsest konspiratsioonist"
Monica Lewinsky juhtumi puhul.
Ta uskus, et Netanyahu, pastor Jerry Falwell ja teised
seadsid Bill Clintonile lõksu.
Hiljem pidi ta poliitikuna realistlikult mõtlema
ja ta lõpetas vaenu Netanyahu suhtes.
Hillary e-mailid avalikustati pärast juurdlust.
Paljud tema partnerid ja sõbrad on endiselt
Netanyahu ja tema poliitika vastu.
Ta ise on ettevaatlik, kuigi ei teadnud, et e-mailid avalikustatake.
Ta on vastustes ettevaatlik.
Usutakse, et ta toetab jõumeetodeid rohkem kui Obama,
ja et ta on Iisraeli-meelsem. Ta toetas Iraagi sõda, Obama mitte.
Ta toob USA välispoliitikas ilmselt järjepidevust,
mis pole halb asi. Trump tooks püsimatust.
Pole teada, kas Trump läheks sügavale paremale või vasakule.
Isolatsionist, sõjakas - ta on ettearvamatu.
Seepärast isegi USAs
toetavad veteranpoliitikud ja kogenud ametnikud Hillaryt,
kuigi nad tavaliselt demokraate ei toeta.
Iisraelist rääkides
näeme ka regionaalseid mõjusid.
Kuidas USA käitub Egiptuse, Jordaania, Süüria, Liibanoni jt puhul.
See mõjutab otseselt ka Iisraeli. Dr Boms, kuidas teie seda näete?
Mäletame president Obama kuulsat kõnet Kairos,
veidi enne Araabia kevadet.
Ta lubas Lähis-Itta uut horisonti.
Ta uuris alternatiive, mis julgustaksid mõõdukamaid jõude
ja arendaksid koostööd.
Kuid nüüd näeme ajajärku, mis lõi Araabia kevade, Islami talve
ja Iraani lepingu. See tõi ka ebastabiilsust
ja radikaliseerumist, mis tungis hiljuti ka USAsse
ning ka Euroopasse. Oleme neist asjust siingi rääkinud:
miljonid põgenikud, ISIS, islami radikaliseerumine.
Paljugi sellest peetakse Obama poliitika süüks:
selja tagant juhtimine, juhtimise puudumine,
ja see, et USA on oma mõju Lähis-Idast taandanud
ning jätnud vaakumi, mille on täitnud teised.
Hillary püüab seda kindlasti muuta. Sellest saab prioriteet.
Iisraeli-palestiinlaste konflikt võib teisele kohale jääda.
Paula Slier. - Trump on teinud moslemitevastaseid märkusi.
Seepärast on mõned araabiamaad
ähvardanud USAga suhted katkestada, ntks Emiraadid.
Usun, et Trumpi kommentaarid toidavad džihadistlikku ideoloogiat.
On üks asi nõuda moslemeilt vastutustunnet,
kuid see toidab usku, kuhu džihadistid õhutavad toetajaid
ja millega nad oma tegusid õigustavad.
Iisraeli-palestiinlaste konflikti osas on Trump samuti seisukohti muutnud.
Algul ütles ta, et USA jääb neutraalseks.
Seejärel, et nad toetavad Iisraeli,
isegi niivõrd, et saatkond tuleb Jeruusalemma kolida.
Ühe küsitluse järgi oleks Clinton Lähis-Idas populaarsem.
Kuid keegi ei usu, et kumbki tõeliselt regiooni olukorda mõjutaks.
Hr Oren, palun teie kommentaari. Lisaks -
Kui G. W. Bush oli president, ütles ta,
et Afganistani sõda oli krusaad,
mis pidi kukutama islamijõud ja terroristid.
Kahetsusväärne sõnavalik.
Ta palus sõnade eest vabandust. Araabiamaailm andestas,
vähemalt teatud määral.
Kas araabiamaailmas võib näha hoiakumuutust,
kui Trumpist saab president?
Analüüsime siin, mida H Clinton või Trump presidendina teeksid.
Arutleme õigustatult, et võib juhtuda midagi ootamatut.
11.09 rünnakud tulid G. W. Bushile täieliku üllatusena.
Tal polnud mandaati, ja ta ei tahtnudki seda,
Afganistanis ja seejärel Iraagis sõja alustamiseks.
See polnud tal 4-8-aastase ametiaja plaanis.
Kes teab, mis juhtub 2017. a.
Ehk keskendume liialt kahe kandidaadi isikutele,
mitte piisavalt olukorrale Kongressis.
Kui Trump võidetakse selgelt, näeme ehk esmakordselt pika aja järel
kuidas üks partei valitseb Valges Majas, Senatis
ja Esindajatekojas - demokraadid.
Nii saaks Hillary Clinton otsustada vabamalt
ka oma Iisraeli- ja Lähis-Ida poliitika üle.
Saame näha, kas ta tahab üksnes konflikti vaos hoida
või püüab ta sellele lahendust leida,
sest võib olla muid kriise, mis on tähtsamad.
Kuid meie siin Iisraelis ei saa lasta konfliktil palju kauem hõõguda,
isegi kui USA president seda lubab. - Dr Boms.
- Tuleb vaadelda ka USA-Iisraeli ühishuve Lähis-Idas.
Need pole varjatud.
Oleme näinud seda hiljuti Egiptuses ja varemalt saudide puhul.
Tegu on osalt katsega tuua USA telg ja samas mõju avaldada
ning vastata regiooni kahele tähtsamale väljakutsele:
Iraanile ja islami radikaliseerumisele.
Siin on Iisraelil ja mõnedel Lähis-Ida araabiamaadel palju ühist,
nagu ka USA-l. Ja huvitav küll, ka Venemaal on sarnaseid huve.
Ja Iisraeli vastavad manöövrid ei pruugi USA-le alati meeldida.
Sellest saab pealava ja kandidaadid peavad mõistma,
et nad peavad prioriteete seadma.
Iseenda ja Lähis-Ida mõju tõttu peab USA leiutama võimaluse
tagasi Lähis-Itta pääsemiseks.
Kas võin jätkata? Uuesti Trumpist. Venemaa loodab Trumpi võitu.
Kui Trump võidab ning USA ja Trump Netanyahule lähenevad,
kuidas see USAd mõjutab? Kas ta jääb kõrvale?
Räägime isolatsioonist ja USA taandumisest. - Mõjust Venemaale?
Täpselt. Millised on tagajärjed,
kui USA Lähis-Idas osaleb?
Saateaeg on otsakorral.
Palun vastake ühe lausega,
kuidas Iisrael reageerib, kes siis ka ei võidaks?
Ärgem unustagem masside tõusu ilmingut.
Dr Boms mainis Araabia kevadet. On ka Ameerika kevad.
Kas rahvas tahab sõtta minna,
kuhu Trump neid saata tahab või ei?
Obama ilmselt kuulas oma valijaskonda,
kui taandumist alustas.
Ka reaktsioon Iisraeli tegevusele on tähtis.
Näeme, et Obama püüab vähendada USA abi Iisraelile,
mitte tervet summat, vaid seekliteks konverteeritavat osa.
Iisrael ei leia ehk suurt toetust oma regionaalpoliitikale,
kes siis presidendiks ka ei saaks.
Dr Boms? - Iisrael peab oma kohta meeles pidama.
Peaminister on õppinud, et USA asjadesse ei tohi sekkuda.
Iisrael peab aktsepteerima järgmist presidenti
ja töötama ühiste huvide nimel. Tööd on palju.
Paula Slier. - Võtab veel kaua, enne kui teame,
kes on järgmine USA president. Juhtuda võib veel nii mõndagi.
Iisrael ei sea end ametlikult kummagi poolele.
Plahvatusohtlikus Lähis-Idas võib lähikuudel midagi uut juhtuda.
Ehk sekkumisi kulisside taga? - See käib pidevalt.
Iseasi, kui palju me ajakirjanikud sellest teada saame.
Hr Oren? - Ajaloos on selle kohta kolm näidet.
USA suursaadik Yitzhak Rabin toetas 1972. a valimistel
McGoverni asemel Nixonit.
Rabin peaministrina toetas 1992. a George Bush seeniori
Clintoni asemel. Ja nelja aasta eest oli Netanyahu Romney poolt.
Seda me rohkem ei näe.
Kes novembris ka ei võidaks, on ta kindlasti naine omal kohal.
Saame näha, kas võitja on mees või naine.
Aitäh, dr Boms, Amir Oren ja Paula Slier.
Aitäh vaatajaile! Kohtumiseni järgmine nädal!
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio
valmib tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri