Tervetuloa Jerusalem studioon!
Israel on alusta alkaen taistellut legitimiteetistään maailmalla.
Se on kohdannut 67 vuoden aikana paljon haasteita, -
jotka liittyvät sen toisista riippuvaiseen talouteen -
ja vihamielisiin suhteisiin arabimaailman kanssa.
Israelin kansainvälisestä asemasta keskustelevat tänään -
Omri Meniv, kanava 10:n Israelin uutisten kirjeenvaihtaja, -
analyytikkomme Amir Oren, -
ja Michal Hatuel-Radoshitzky, -
kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskuksen tutkija, tervetuloa!
Mikä on tilanne tänään?
Israel on tosiaan taistellut monia sellaisia kampanjoita vastaan, -
joilla yritetään kieltää sen olemassaolon oikeus.
Viimeaikainen BDS-liike on kuitenkin erityislaatuinen, -
sillä sitä ei aja mikään hallinto, -
vaan se on opiskelijoiden ajama kansanliike.
Israelin on hyväksyttävä se tosiasia, -
että niin kauan kun se pitää kiinni siirtokunnista, -
sen on maksettava siitä diplomaattisessa mielessä.
Herra Meniv, palasitte juuri Yhdysvalloista, -
missä kirjoititte artikkeleita BDS-liikkeestä, -
jonka nimi tulee sanoista boikotti, divestointi ja sanktiot.
Miten suuri osa yhteiskuntaa kannattaa tuota liikettä?
Onko se vain opiskelijaliike?
Se on hyvin suosittu.
Kuten Oren sanoi, se ei ole mikään hallituksen päätös, -
vaan pelkkä ajatus, jota kukin tulkitsee omalla tavallaan.
Se on trendikästä amerikkalais- opiskelijoiden keskuudessa.
Sitä kannattavat ne, -
jotka ajattelevat edistyksellisesti, demokraattisesti ja liberaalisti.
Hiljattain demokraattien presidenttiehdokas Sanders puhui -
kuin BDS-liikkeen suulla.
Kun palestiinalaisopiskelijat olivat puhuneet siitä, -
afroamerikkalaisetkin opiskelijat alkoivat puhua siitä, -
koska palestiinalaiset ovat vähemmistö kuten hekin.
Kuulimme myös juutalaisten puhuvan BDS-liikkeen tavoin.
BDS-liike on vaikuttanut Israeliin muun muassa niin, -
että hallitus ja organisaatiot kuuntelevat sellaisia järjestöjä, -
jotka boikotoivat israelilaisia.
Niihin kuuluu esimerkiksi suuria pohjoismaisia rahastoja.
BDS:n uusin tiedote kehottaa boikotoimaan -
myös erästä jordanialaista turvallisuusyhtiötä, -
koska BDS-liikkeen mukaan -
se syyllistyy kansalaisoikeusrikkomuksiin.
Miten tämä epidemia etenee?
BDS tarkoittaa siis "boikotti, divestointi ja sanktiot."
Puhuitte divestoinnista, eli investointien vetämisestä pois.
Omri puhui boikottiliikkeestä, joka on kampuksilla hyvin näkyvä.
Divestointi on hiljaisempaa toimintaa.
Kampuksilla yritetään vaikuttaa suuriin ihmisjoukkoihin, -
mutta divestoinnissa tietyt ihmiset valitsevat tietyt yhtiöt, -
ja he tekevät tarkkaan rajattua strategista työtä -
investointien vetämiseksi niistä pois.
1950-luvulla Israel haavoittui herkästi pakotteista.
Kun Israel vuonna 1956 lähti sotaan Egyptiä vastaan -
Ranskan ja Iso-Britannian rinnalla -
vastoin USA:n presidentti Eisenhowerin tahtoa, -
Eisenhower suunnitteli pakotteita Israelia vastaan.
Eisenhowerin hallinto tutki asiaa ja havaitsi, -
että Länsi-Saksan Israelille maksamien sotakorvausten takia -
pakotteet eivät olisi täydellisiä, eivätkä siksi toimisi.
Israel oli kuitenkin haavoittuvainen.
Barack Obama syntyi vuonna 1961.
1970- ja 1980-luvuilla hän opiskeli Occidental Collegessa Kaliforniassa -
ja myöhemmin idässä.
Tuolloin Etelä-Afrikan vastainen divestointiliike oli huipussaan.
Hän näki, miten tehokas se oli.
Osakkeenomistajat, yliopistot, eläkerahastot ja ammattiliitot, -
joilla on paljon rahaa yhtiöissä, -
painostavat yhtiöitä vetämään pois investointinsa Etelä-Afrikasta -
tai lopettamaan kaupankäyntinsä sen kanssa.
Tätä mallia yritetään nyt käyttää Israelia vastaan.
Herra Meniv, uskotteko, että tilanne riistäytyy käsistä, -
eikä Israel tiedä, mitä tehdä, -
vai yritetäänkö tätä ratkaista diplomaattisin keinoin -
ja muuttaa tilannetta joillakin toimenpiteillä?
Viime viikkoina Israelin hallinto on seurannut tarkkaan -
Mississippiä ja Pohjois-Carolinaa.
Se pelkää investointien vetämistä pois yksityisyrityksistä -
paljon enemmän kuin kampuksilla huutavia opiskelijoita.
Todellinen ongelma on divestointi.
Tällä hetkellä näyttää siltä, -
että Israelin diplomaatit ja hallitus eivät tiedä, mitä tehdä.
Asiasta vastaavat turvallisuusviranomaiset, -
jotka eivät ymmärrä tämän ilmiön leviämisen syitä.
Siihen tarvitaan ymmärrystä amerikkalaisesta yhteiskunnasta.
Sama ilmiö on tietysti myös Euroopassa, -
mutta USA on Israelille strategisesti tärkeämpi.
Michal Hatuel-Radoshitzky, -
Euroopan unioni ilmoitti muutama kuukausi sitten -
Länsirannan siirtokuntien tuotteiden merkitsemisestä.
Samalla se korosti Israelille, ettei kyseessä ole boikotti.
Se oli yksi BDS-liikkeen toiminnan tuloksista.
Se panosti tähän kovasti ja vaati päättäjiään ajamaan asiaa.
Yhdysvalloissakin päästiin askel eteenpäin -
Länsirannan siirtokuntien tuotteiden merkitsemisessä.
Se tietysti yritetään sysätä sivuun mahdollisimman nopeasti.
Yrittävätkö hallinnot viestiä kansalaisilleen, -
että vaikka ne eivät voi boikotoida Israelia, -
ne antavat työkalut, joilla sen voi tehdä?
Osuitte asian ytimeen.
On aivan eri asia, mitä tapahtuu kaduilla, -
kuin mitä tapahtuu hallinnoissa ja instituutioissa.
Tällä hetkellä kaduilla on Israel-vastaisempi mieliala -
kuin instituutioissa.
Siirtokuntien tuotteiden merkitseminen on ollut tekeillä 13 vuotta.
Sillä ei ole siis mitään tekemistä BDS:n kanssa.
BDS:n yksi strategia on omia itselleen maailman ilmiöitä.
Euroopan unionin lähettiläs Israelissa toistaa loputtomasti, -
ettei Eurooppa boikotoi Israelia, -
vaan tuotteista annetaan tietoa kuluttajille.
Lainsäädännön saralla -
Israelin puolustajat ovat menestyneet paremmin -
kuin Israelin vastustajat.
Britanniassa hyväksyttiin laki, -
jonka mukaan hallitus ei rahoita BDS:ää tukevia järjestöjä.
Herra Oren, mitä mieltä olette?
Miten pitkälle Israel menee taistellessaan tätä vastaan?
Onko olemassa jokin instituutio, -
joka yrittää kertoa Israelin näkökulman asioihin?
BDS-liike ei mielestäni ole Israel-vastainen, -
eikä varsinkaan antisemitistinen.
Se vastustaa tietynlaista politiikkaa, -
jota Israelin hallinto harjoittaa Länsirannan suhteen.
Eivät arabitkaan vuoteen 1967 asti boikotoineet Israelia, -
vaan yhtiöitä, jotka kävivät kauppaa Israelin kanssa.
Monet yhtiöt antoivat periksi.
Israel käytti valtaansa lähinnä kongressissa, -
jotta säädettäisiin maksuja niille, jotka taipuivat boikottiin.
Israel on identiteettikriisissä.
Sen on päätettävä, -
pitääkö se vuotta 1967 edeltävien rajojen ulkopuoliset alueet vain, -
kunnes rauhanneuvottelut tuottavat tulosta, -
vai pitääkö se niitä alueita erottamattomana osana Israelia?
Jos se tekee niin, Tel Avivin tai Haifan tuotteet kärsivät siitä, -
mitä tehdään Nablusin tai Hebronin lähellä.
Herra Meniv, -
kamppaileeko Israel epätoivoisesti kansainvälisestä asemastaan, -
ja määritteleekö se itsensä sen kamppailun mukaan?
Vai onko Israel jo määritellyt itsensä -
ja pyrkiikö se nyt vain selittämään, mitä se tekee ja miksi?
Oikeisto ja keskusta pitävät sitä vain strategisena kysymyksenä.
Kaikki on hyvin, kunhan Israel osaa perustella tekemisiään.
Vasemmisto puolestaan sanoo, -
että viimeisten seitsemän vuoden aikana -
Netanjahu ei ole sanonut haluavansa neuvotella.
Sitä vastoin Abbas on sanonut haluavansa neuvotella.
Tästä syystä BDS-liike kukoistaa.
Saatte vastata tähän, Michal Hatuel-Radoshitzky, -
tuo jälkimmäinen osa tuottaa minulle vaikeuksia!
Miten Israel taktikoi näiden eri liikkeiden keskellä?
On myös Israelia puolustavia järjestöjä, kuten StandWithUs, -
jotka pyrkivät selittämään Israelin toimintaa.
He uskovat, että Israel on oikeassa, -
ja siksi sen pitääkin selittää itseään paremmin.
Sitten on sellaisia järjestöjä kuin J Street, -
jotka pyrkivät muuttamaan Israelin poliittista linjaa -
vaikuttaakseen Israelin imagoon.
Vastaisin ensin lyhyesti -
herra Orenin kommenttiin.
Viittasitte siihen, että BDS-liike kannattaa kahden valtion ratkaisua -
ja vastustaa Israelin hallituksen politiikkaa.
BDS-liikkeen esittämät tavoitteet kuitenkin osoittavat, -
että se ei halua Israelin olevan olemassa valtiona -
ja juutalaisten kotimaana.
Ensimmäinen tavoite on, -
että Israel luovuttaisi "kaikki miehitetyt arabimaat" -
ja purkaisi turva-aidan.
Emme tiedä, mitä he tarkoittavat "miehitetyillä alueilla", -
1967:n vai 1948:n rajojako? Se on tarkoituksella epäselvää.
Toinen tavoite on täydellinen tasa-arvo Israelin arabikansalaisille.
Israelin arabikansalaisillahan on tasa-arvo Israelin lain edessä.
BDS kuitenkin imitoi Etelä-Afrikan apartheidia vastustanutta liikettä, -
ja siksi se rinnastaa Israelin Etelä-Afrikan apartheidhallintoon.
Kolmas tavoite on YK:n päätöslauselma 194, -
eli kaikkien palestiinalais- pakolaisten paluuoikeus.
Jos nämä kaikki toteutuisivat, Israelia ei enää olisi olemassa, -
ei ainakaan sellaisena, kuin sen ymmärrämme.
Eivät he kannata kahden valtion ratkaisua eivätkä rauhaa.
He ajavat kyllä muutosta nykytilanteeseen, -
mutta on virhe pitää sitä rauhanliikkeenä.
Israelia puolustava liike tuli mukaan kuvioihin myöhään.
Etelä-Afrikka alkoi merkitä israelilaistuotteita vuonna 2001.
Etelä-Afrikka on BDS-liikkeen keulakuva.
BDS on toiminut jo pitkään Euroopassa ja USA:n kampuksilla.
Israelia tukevia järjestöjä on paljon, -
mutta ne eivät kaikki ole samoilla linjoilla.
BDS-liikkeen viesti on sitä vastoin yksinkertainen: -
"Israel on apartheid", "vapaa Palestiina" ja niin edelleen.
Taistelu sitä vastaan on vaikeampaa, ja siinä on paljon opittavaa.
Olemmeko häviämässä taistelun?
Olemme, koska Netanjahun ja oikeiston linja on kestämätön.
Sitä ei voi markkinoida vuoden 2016 yleisölle -
demokraattisessa maassa.
Varsinkin kun hallinnot eivät voi sanella esimerkiksi ammattiliitoille, -
saako israelilaistuotteita purkaa tai saako Israelille viedä aseita.
Kuitenkin viime vuosina on markkinoitu vahvasti -
esimerkiksi Israelin innovaatioita, liike-elämää ja matkailua.
Onko se laskelmoitu toimenpide -
konfliktiin liittyvien asioiden painamiseksi taka-alalle?
Lähihistoria on opettanut, -
että rauhan, tai ainakin neuvottelujen, ilmapiirissä, -
kuten Sadatin vierailun jälkeen -
ja myöhemmin 1990-luvulla Oslon prosessin aikaan, -
kukaan ei boikotoinut Israelia eikä vetänyt investointeja pois.
BDS-liike syntyi heti, kun Israel palasi aiempaan linjaansa, -
eikä luovuttanut alueita eikä purkanut siirtokuntia.
Olemme puhuneet Israelin strategiasta, -
mutta valaisisin kiistaa BDS-liikkeen sisällä.
Professori Noam Chomskyn mukaan BDS-liike on väärässä, -
koska se ei aja vain Länsirannan boikotointia ja divestointia.
Jos se tekisi niin, se voittaisi.
Se puhuu kuitenkin koko Israelista, ja siksi se epäonnistuu.
Chomsky sanoo, että vaikka BDS on nyt hyvin äänekäs, -
se ei tule saamaan suuria voittoja.
Onko hän oikeassa?
Kyllä. He vertaavat itseään Etelä-Afrikan taisteluun, -
joka oli kuitenkin erilainen.
ANC edusti koko Etelä-Afrikkaa.
Sen tavoite oli yksi kansakunta, jossa kaikki eläisivät yhdessä.
Kahden valtion ratkaisussa halutaan sen sijaan erottaa osapuolet.
ANC ja apartheidia vastustava liike halusi myös -
"vapauttaa valkoisen miehen apartheidin kahleista".
Se puhutteli siis moraalisesti myös valkoisia.
BDS ei puhu mitään Israelin juutalaisten kohtalosta.
Se ei pohdi alueen juutalaisten turvallisuutta -
eikä yritä hälventää heidän huoliaan millään tavoin.
Israelin vastaus BDS:lle on kielteinen.
Se on SDB, "pienen läpimitan pommi", -
joita F-16 -koneet käyttävät kohteita pommittaessaan.
BDS-liike ei ole tärkein voima, -
joka on saanut arabimielisen Israel-vastaisen kampanjan liikkeelle.
Esimerkiksi Obaman hallinto, -
tai seuraavaksi ehkä Hillary Clintonin hallinto, -
saattaa kuunnella sellaisia henkilöitä kuin Bernie Sanders, -
joilla on vaikutusvaltaa demokraattisessa puolueessa.
Hakiessaan tukea Amerikan poliittiselta kentältä -
he kääntyvät, ellei itse BDS-liikkeen puoleen, -
niin ainakin BDS:ää tukevien ryhmien puoleen.
Se johtuu siitä, että länsimaiden hallinnot ovat tekopyhiä.
Ne puhuvat demokratiasta ja muista arvoista, -
mutta ne eivät mielellään pane niitä toimeen.
Ne voidaan kuitenkin pakottaa huomaamaan kaksinaismoraaliinsa, -
ja silloin painostus tehoaa.
Taistelu BDS-liikettä vastaan on sitä vaikeampaa, -
mitä enemmän BDS:stä puhutaan.
Sitä kautta välittyy kuva BDS:n ja palestiinalaisten aktiivisuudesta.
Israelin hallinto käyttää miljoonia dollareita -
vaikuttaakseen maailman diplomatiassa.
Tähän mennessä tämä hiljainen diplomaattinen työ -
ei ole ollut riittävää.
Kun Netanjahu ja muut kabinetin jäsenet puhuvat siitä, -
miten BDS-liikettä vastaan tulisi taistella, -
sitä kuunnellaan Yhdysvalloissa tarkkaan.
BDS-liikettä kannattavat eräät merkittävät johtajat, kuten Sanders, -
joka on itsekin juutalainen.
Sen seurauksena BDS:n ajatukset liitetään demokraattisiin arvoihin.
Silloin sitä ei voi työntää syrjään.
Jos Hillary Clinton valitaan presidentiksi, -
hänen täytyy ottaa se asiaksi ja esittää Israelille vaatimuksia.
Onko Israel valmis vastaamaan siihen?
USA:llahan on suuri merkitys Israelin politiikassa, taloudessa, -
yhteiskunnassa ja turvallisuudessa.
Monet muutkin maat ovat ennen olleet Israelin ystäviä.
Ruotsilla oli hyvät suhteet Israeliin, -
mutta nyt se on äänekkäimpiä Israelin vastustajia maailmalla.
Se kritisoi monin tavoin Israelin koko yhteiskuntaa, ei vain sen hallitusta.
Miten tämä vaikuttaa Israelin toimintaan?
Emme tiedä, mitä amerikkalais- yhteiskunnassa nyt tapahtuu.
Kun puhumme Sandersista ja Hillary Clintonista, -
emme uskalla puhua siitä, mitä 10 vuoden kuluttua tapahtuu.
Nyt kampuksilla opiskelevat tulevaisuuden presidentit -
ja ne, jotka heidän korvaansa kuiskivat.
BDS on heidän keskuudessaan niin suosittu, -
että heidän politiikastaan tulee nykyistä Israel-kielteisempää.
Olen samaa mieltä.
Yksi BDS-liikkeen sivutuotteista -
on juutalaisväestön jakautuminen.
J Street on viimeinen etappi ennen BDS:ää.
Se on luonut ilmapiirin, jossa voi olla "Israel-myönteinen", -
mutta samalla Israel-kriittinen.
Muut järjestöt varovat sellaista puhetta.
Mielipidekyselyissä näkyy, -
että nuori juutalaissukupolvi on ajautumassa erilleen Israelista.
Ne eivät pidä Israelia turvapaikkanaan, -
koska he eivät koe olevansa vainottuja.
Vanhempi sukupolvi on Israel-myönteisempää, -
eivätkä he mielellään kritisoi Israelin toimintaa.
Nuoret taas kokevat Israelin etäiseksi.
Aika alkaa olla lopuillaan. Muutama lause, herra Oren?
Eräs brittikenraali sanoi surullisenkuuluisat sanat -
Jerusalemissa 70 vuotta sitten: -
"Meidän on iskettävä juutalaisten taskuihin."
Jos BDS iskee Israelin taloutta vastaan, -
Israelin on nähtävä se tosiasia, -
että niin kauan kun se tukee siirtokuntia, -
sen on maksettava kalliisti.
Sitten, kun on normaalia puhua pakotteista Israelia vastaan, -
Abbas vaatii YK:n turvallisuus- kokouksessa päätöslauselman, -
jossa Israelille asetetaan pakotteita, mikäli se ei noudata sitä.
Herra Meniv, mitä tapahtuu lähitulevaisuudessa?
Taloutemme on riippuvainen tiedeyhteisöstämme.
Yliopistoidemme rehtorit sanoivat, -
että jos akateemisesta boikotista tulee niin paha kuin uskon, -
taloutemme joutuu suureen ahdinkoon.
Michal Hatuel-Radoshitzky?
BDS ei toimi, -
koska kun Israelia painostetaan nurkkaan, -
israelilaiset ja juutalaiset kokevat tulevansa vainotuiksi, -
mikä vahvistaa ääriryhmiä ja heikentää rauhaa tavoittelevia.
Kiitos, Michal Hatuel-Radoshitzky, -
Omri Meniv ja Amir Oren!
Kiitos katsojille, näkemiin ensi viikkoon!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta