JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Iisrael on rajamisest peale võidelnud rahvusvahelisel areenil
oma seaduslikkuse eest.
Legitiimsusvõitlus on 67 aasta jooksul korduvalt väljakutseid kohanud,
arvestades sõltuva majanduse
ja pideva vaenuga enamuse araabiamaailma poolt.
Arutame täna Iisraeli praegust seisu rahvusvahelisel areenil.
Stuudios on Hr Omri Meniv,
Kanal 10 Iisraeli korrespondent,
TV7 analüütik Amir Oren
ja Michal Hatuel-Radoshitzky, Neubaueri teadur
Riikliku Julgeoleku Uuringute Instituudist.
Amir, selgitage veidi, mis seis meil täna on.
Iisrael on tõesti pidanud sünnist saati võitlema
mitmete araablaste boikottide ja teiste delegitimeerimiskatsetega.
Viimases boikotilaines nimega BDS
(boikoti-, loovutamis- ja sanktsioonide liikumine) on unikaalne,
et seda ei korralda valitsus, vaid rahvas ja tudengid.
See omab mõju ja peagi on Iisrael vastamisi tegelikkusega,
et kuni säilitatakse okupeeritud alu ja eriti asundusi neil aladel,
tuleb diplomaatilist hinda maksta.
Hr Meniv, naasite äsja USAst,
kus uurisite BDS-liikumist.
Kuivõrd on see osa ühiskonnast?
Või on see lihtsalt tudengite
ja teiste sektorite rahvaliikumine? - See on väga populaarne.
Põhjuseks on see, et nagu hr Oren ütles,
pole asi valitsuse otsuses nagu 1970. a-il ja varem.
BDS on lihtsalt idee ja igaüks tõlgendab seda erinevalt.
Näeme, et see on USAs väga trendikas.
See meeldib tudengitele. See on progressiivne teema.
Kõik progressiivsed demokraadid, kes usuvad liberalismi,
aktsepteerivad seda.
Kuulsime hiljuti, kuidas demokraatide presidendikandidaat Sanders esines
nagu oleks ta BDS liikumise esindaja.
Oleme kuulnud palestiina tudengeid
sel teemal sõna võtmas.
Nüüd USAs käies kuulsime seda afro-ameeriklaste suust,
kuna nad on vähemus nagu palestiinlasedki,
ja kuulsime ka juute, võimalik, et J-Streetilt.
Paljud vasakpoolsed juudid otsekui esineksid BDS-i nimel.
Üks asi, mis on BDS-i puhul Iisraeli tõsiselt mõjutanud, on see,
et valitsused ja eraorganisatsioonid
kuulavad neid erinevaid hääli,
kes boikoteerivad erinevaid Iisraeli organisatsioone.
Nende seas on suuri organisatsioone nagu Norra riiklik pensionifond
ja teisi ühendusi.
BDS-i tänases avalduses öeldi,
et üht naaberriigis Jordaanias tegutsevat turvafirmat
hakatakse samuti boikoteerima,
kuna BDS-i väitel on see üks neid,
kes rikub kodanikuõigusi jne.
Kuidas see epideemia areneb?
Te räägite BDS-i
ehk boikoti, loovutamis- ja sanktsiooniliikumise loovutamisosast.
Osa loovutamisharust on pigem boikoteerimine.
Näeme seda ülikoolilinnakuis, kus see on väga erinev.
See vallutab terve linnaku ja see on kogetav.
Loovutamisharu on vaiksem ja tegutseb radari ulatusest väljas.
Kui ülikoolilinnakuis mõjutatakse või püütakse mõjutada suuri hulki,
siis loovutamisharus selekteerivad mõned isikud välja teatud firmad.
Need on mõjuvõimsad isikud, kes teevad väga strateegilist tööd.
Teatud firmadele avaldatakse mõju,
et nad Iisraelist investeeringud välja viiksid. - Hr Oren?
1950. aastail oli Iisrael sanktsioonidele väga haavatav.
On vähe teada, et 1956. a, kui Iisrael läks sõtta Egiptuse vastu,
koos Prantsusmaa ja Suurbritanniaga president Eisenhoweri tahte vastaselt,
tahtis viimane Iisraelile sanktsioonid kehtestada.
Eisenhoweri valitsuses korraldati küsitlus ja selgus,
et Lääne-Saksamaa reparatsioonid, mis Iisraeli nirisesid,
olid ainsad meetmed, mille alusel USA mõistis,
et sanktsioonid pole täielikud ja pole seega efektiivsed.
Kuid Iisrael oli haavatav.
Obama sündis 1961. a. 1970. a-te lõpus ja 80. a-te algul
oli ta tudeng Californias ja hiljem ida pool.
See oli divesteerimisliikumise kuldaeg LAV-i vastu.
Ta nägi selle efektiivsust,
kui suured korporatsioonid aktsionäride surve tõttu
ning kui ülikoolid, pensionifondid ja ametiühingud,
kel neis korporatsioonides palju raha on,
avaldasid korporatsioonidele survet investeeringud LAV-ist välja viia
või loobuda majandussuhetest LAV-iga.
Usun, et Michal võib sellest mudelist rääkida
ja seda püütaksegi Iisraeli suhtes korrata.
Kas see olukord läheb käest
ja Iisrael ei tea, kuidas sellega tegeleda
või püüavad diplomaadid välismaal selle kallal töötada
ja oma tegevusega asju muuta?
Viimased kaks nädalat
jälgib Iisraeli valitsus Mississippis ja Põhja-Carolinas toimuvat.
Nad jälgivad eraettevõtete otsuseid oma investeeringute kohta.
Seda kardavad nad rohkem kui midagi muud.
See ei tähenda üksnes valjuhäälset lärmi ülikoolilinnakus.
Sellel on praktilised tagajärjed.
Nad arvavad ...
Kõigi minu vestluste põhjal
diplomaatidega Iisraelis ja valitsusega,
nad ei tea, kuidas sellega tegeleda.
Täna tegeleb sellega sisejulgeolekuministri asetäitja.
Ei teata selle põhjuseid ja miks see levib.
Peab tundma tänast USA ühiskonda.
Lisaks USA-le on see ka Euroopas.
Iisraeli jaoks on antud valdkonnas kõige strateegilisem USA.
Pr Hatuel-Radoshitzky, vaatleme olukorda Euroopa Liiduga.
Mõne kuu eest teatas EL
Iisraeli Läänekalda asunduste toodete märgistamisest.
Samal ajal püüti toonitada Iisraelile, et tegu pole boikotiga,
vaid üksnes toodete märgistamisega.
See johtus siiski BDS liikumisest, kes avaldas palju survet
ja upitas oma seadusandjaid, et määrus vastu võetaks.
Veel üks tehniline samm,
mis tehti USAs,
puudutas samuti Läänekalda asunduste toodete märgistamist.
Nad püüdsid olukorda kiiresti siluda ja nö vaiba alla pühkida.
Kas selles hakkab osalema üha rohkem riike,
kes püüavad oma rahvale öelda: "Me ei saa neid ehk boikoteerida,
kuid siin on teile vajalikud tööriistad"?
Tabasite naelapea pihta.
Tavakodanike tegevus
erineb valitsuse ja institutsioonide omast.
Hetkel valitsevad tänavail
ekstreemsemad Iisraeli-vastased meeleolud kui institutsioonides.
Asunduste toodete märgistamise teema
on olnud minu teada laual 13 aastat.
See on kaua aega võtnud ega oma mingit pistmist BDS-iga.
Üks BDS-i strateegiaid on maailmas toimuvat ära kasutada
ja see enda arvele kirjutada.
Aga kui kuulate EL-i saadikut Iisraelis,
on ta lõpmatult korrutanud,
et sel pole mingit pistmist boikotiga; eurooplased ei boikoteeri Iisraeli.
See on toodete märgistamise poliitika tarbija informeerimiseks.
Seadusanduslikust küljest vaadates
kannab pro-Iisraeli leer Iisraeli vastaste leerist rohkem vilja.
Suurbritannia võttis vastu seaduse,
et valitsus ei rahasta ühtki BDS-i toetavat organisatsiooni.
Selline on trend seadusandluses.
Hr Oren, palun teie kommentaari
ja kui kaugele Iisrael sellega võitlemises läheb?
Kas eksisteerib konkreetne amet,
mis püüab inimeste tähelepanu mujale suunata
ja selgitada asju Iisraeli perspektiivist?
BDS-liikumine pole minu meelest Iisraeli-vastane
ja kindlasti mitte antisemitistlik.
See tegutseb ühe konkreetse valitsuse poliitika vastu,
mida Iisraeli valitsus edendab territooriumide suhtes.
On kahju, et kuni 1967. aastani ja hiljemgi
eksisteeris araablaste boikott.
See polnud Iisraeli vastu, ... - Seda siiski väideti.
... vaid firmade vastu, kes ajasid äri Iisraeliga.
Paljud ettevõtted kapituleerusid boikoti ees.
Iisrael kasutas oma võimu Kongressis
seadusandluse vastuvõtmiseks boikotile alistumise vastu.
Firmad pidid maksma trahvi boikotiga kaasaminemise eest.
Iisraelil on identiteedikriis.
Ta peab enda jaoks määratlema, kes Iisrael on.
Kas see on 1967. a eelne Iisrael, kes hoiab territooriumid enda käes,
kuni rahumeelsed kõnelused vilja kannavad,
või näeb ta asundusi ja territooriume riigi lahutamatu osana?
Kui jah, tähendab see Tel Avivis ja Haifas toodetava alistamist
samale käitumispraktikale Nabluse ja Hebroni asunduste toodangu vastu.
Hr Meniv, kui vaatame Iisraeli seisu rahvusvahelisel areenil,
kas usute, et Iisraelil on selles vallas raskusi?
Ja kas enda identifitseerimispüüdlus on osa sellest raskusest
või on juba kivisse raiutud mõte: "Oleme siin, et jääda
ning püüame nüüd selgitada, miks, ja mis saab edasi"?
Sõltub, kellelt küsida. Kui küsid parempoolsetelt või tsentristidelt,
ütlevad nad, et see on vaid strateegia küsimus.
Kui Iisraeli paremini selgitada ja teada, kuidas sellega tegeleda,
läheb kõik korda. Kui küsid J-Streetilt ja teistelt vasakpoolsetelt,
ütlevad nad, et viimased 7 aastat pole nad kuulnud Netanyahult,
välja arvatud tema Bar Ilani kõnes, et ta tahaks läbirääkimisi.
Kui nad kuulevad Abbasi ütlemas, et ta tahab kõnelustelauda tulla,
siis see ongi BDS-i praeguse õitsengu põhjus.
Palun teie kommentaari,
pr Hatuel-Radoshitzky, mul on raskusi teie nime teise osaga,
ja kuidas Iisrael hakkama saab kõigi nende liikumiste keskel?
Eksisteerivad ka Iisraeli pooldavad organisatsioonid nagu Stand With Us
ja teised, kes püüavad Iisraeli paremini selgitada
ning usuvad, et Iisraelil on õigus ja seda on vaja paremini selgitada.
Teised J-Streetilt ja mujalt lähtuvad organisatsioonid
püüavad välismaailma muutmiseks
pigem Iisraeli sisepoliitikat muuta. Kuidas teie seda näete?
Vastan sellele kohe, kuid kommenteeriksin enne hr Orenit.
Väitsite, et BDS on liikumine,
mis pooldab kahe riigi lahendust
või on Iisraeli valitsuse teatud poliitika vastu.
BDS on reastanud kolm konkreetset eesmärki.
Nad ei taha, et Iisrael eksisteeriks oma praeguses formaadis
ehk juudi rahva kodumaana.
Esmane nõue on kõigi okupeeritud araabia maade tagastamine
ja turvabarjääri lammutamine.
Me ei tea, mis on "kõik okupeeritud araabia maad",
kas see viitab 1967. a piiridele või 1948. a piiridele,
ja see on meelega ähmastatud. See pole kogemata.
Teine väljakuulutatud eesmärk
on täielik võrdõiguslikkus Iisraeli araablastest kodanikele.
Iisraeli seaduse järgi
on Iisraeli araabia kodanikel võrdsed õigused.
Kuid siin viitavad nad AAM-ile ehk anti-apartheidi liikumisele,
mis nõudis LAV-i vabastamist apartheidi režiimist.
Nad püüavad võrdsustada Iisraeli apartheidiga LAV-is.
Viimane eesmärk on ÜRO resolutsioon 194
kõigi palestiina põgenike naasmisõiguse teemal
oma kodudesse ja aladele.
Kui kõik kolm eesmärki täituksid ja BDS liikumise laiali saadaks,
lakkaks Iisrael oma tänases vormis olemast.
Nad ei propageeri kahe riigi lahendust ega rahu,
vaid võitlevad praeguse status quo vastu.
Me ei tohi aga ekslikult arvata, et tegu on rahu pooldava liikumisega.
Mis puudutab BDS-i vastast pro-Iisraeli leeri,
siis nad sekkusid mängu väga hilja.
LAV hakkas märgistama Iisraeli tooteid juba 2001. a.
See kestab tänaseni.
LAV on BDS-i musternäide.
BDS on eksisteerinud küllalt kaua. Euroopas ja ka USA ülikoolilinnakuis.
Iisrael sekkus mängu üsna hilja. Pro-Iisraeli ühendusi on palju.
Nad ei tegutse alati kooskõlastatult ja sama narratiivi järgi.
Vastunarratiiv on palju lihtsam:
"Iisrael = apartheid!" "Vabastage Gaza!"
"Vabastage Palestiina!" jne.
Selle vastu võitlemine on keerukam.
Siin on veel ühtteist õppida.
Kas oleme diplomaatias kaotamas? - Muidugi. Sest Iisraeli positsiooni
koos Netanyahu ja parempoolsetega valitsuses on võimatu kaitsta.
Seda on võimatu 2016. a publikule demokraatlikus riigis turustada.
Eriti kui valitsusel pole võimu
käsutada näiteks Briti ametiühinguid
Iisraeli toodete või relvade peale- või mahalaadimise suhtes.
Ometi on viimastel aastatel hakatud rohkem turustama
Iisraeli innovatsiooni, majandusaspekte, turismi jne.
Kas see on kalkuleeritud käik,
mis suunab tähelepanu vähem konfliktikesksetele asjadele?
Teame lähiajaloost, viimase 40 aasta kogemusest,
et rahu või vähemalt näiliste kõneluste atmosfääris,
ntks pärast Sadati Iisraeli-visiiti,
Iisraeli-Egiptuse lühida mesinädala ajal,
ja 1990. a-il Oslo protsessi ajal, ei tahtnud keegi Iisraeli boikoteerida,
sealt ettevõtteid välja viia või sanktsioone kehtestada.
Niipea kui Iisrael naasis varasema positsiooni juurde
territooriumidest mitte loobuda ja asundusi mitte lammutada,
tekkis BDS-i liikumine. - Hr Meniv?
Rääkisime seni Iisraeli strateegiast.
Tahaksin rääkida ka vaidlusest BDS-i liikumises.
Rääkisin prof Homskyga, kelle väitel pole BDS-il õigus.
Nad ei räägi üksnes Läänekaldast.
Kui nad keskenduksid Läänekaldale ja ettevõtted likvideeritaks vaid seal,
nad võidaksid. Kui nad räägivad tervest Iisraelist,
tervest valitsusest ja diplomaatiast, kukuvad nad läbi.
Nii on BDS seni valjuhäälne olnud,
kuid jäänud olulise eduta.
Vastab see teie meelest tõele? - Jah, kindlasti.
Nagu rääkisime, püüavad nad võrrelda end LAV-i võitlusega.
Kuid sealne AAC, mis tahtis LAV-i vabastada,
hõlmas oma hartas tervet LAV-i, mille olukord oli väga erinev.
Nende lahendus oli "vikerkaareriik", kus kõik koos elaksid.
Meil aga tahavad valitsused ja maailm
kahe riigi lahendust saavutada.
ANC harta ja apartheidivastase liikumise narratiiv
oli vabastada valge mees apartheidi ahelaist.
See oli suunatud moraalselt "valgele mehele" ja poleks kõike muutnud.
BDS-il pole kõikehõlmavat narratiivi
seoses Iisraeli juutidega.
Ei tehta mingit katsetki arvestada
piirkonnas elavate Iisraeli juutide julgeolekukaalutlustega.
Hr Oren? - Iisraeli vastus BDS-ile
on tagurpidine: SDB ehk väiksemõõduline pomm.
Seda kasutab F-16 sihtmärkide pommitamiseks.
BDS pole araablaste või pro-araabia kampaania
peamine fookus Iisraeli vastu.
See on vaid kõrvalliikumine.
Kui valitsus, ntks Obama valitsus
või järgmise aasta jaanuaris ntks H. Clintoni valitsus,
mida mõjutavad hr Sandersi sarnased, kes valitsusse ei pääse,
kuid kelle ideed demokraatide seas tähtsad on.
Kui nad tahavad USA valitsuse toetust,
võivad nad pöörduda, kui mitte BDS-i,
siis teiste ühenduste poole, kes toetavad BDS-liikumist,
näiteks ülikoolilinnakutes.
Nagu Michal mainis,
Lääne ja USA valitsused on silmakirjalikud.
Nad räägivad demokraatiast ja teistest väärtustest,
kuid neile ei meeldi seda rakendada.
Kui nad aga topeltstandarditega vastandatakse,
ei näe nad väljapääsu.
Seepärast on see surve, isegi kaudne surve, efektiivne.
BDS-iga tegelemine on keerukas.
Mida rohkem BDS-ist rääkida, seda suurem probleem.
Palestiinlased ütlevad, et nad on nõrgad ja Iisrael on tugev.
Iisrael kulutavat miljoneid nendega tegelemiseks:
armeele, tankidele ja maailma diplomaatia mõjutamiseks.
Vaikset diplomaatilist tööd
pole seni minu meelest piisavalt tehtud.
Oleme kuulnud Netanyahu
ja teiste valitsusliikmete tsitaate
BDS-iga tegelemise kohta.
Neid kuulatakse USAs hoolikalt.
Kuuleme ka võtmeisikute juttu.
Sanders annab juudina õigustuse BDS-i sarnastele liikumistele.
Tema vaated võidakse peagi, nagu hr Oren just ütles,
kaasata demokraatide väärtustesse
Seda ei saa lihtsalt kõrvale jätta ja ignoreerida.
Kui H. Clinton peaks tulevikus USA presidendiks valitama,
peab ta tegelema sellega ja teatud asjus ka Iisraeliga.
Kas Iisrael on selleks valmis, arvestades USA suurt mõju Iisraelile
ja USA võtmerolliga Iisraeli poliitikas,
majanduses, ühiskonnas ja julgeolekus, mis on väga oluline?
Iisraelil olid head suhted ka teiste riikidega, näiteks Rootsiga.
Rootsi on täna
üks maailma häälekamaid Iisraeli-vastaseid riike
ja vastandub Iisraeli ühiskonnale mitmes aspektis,
mitte üksnes valitsuse osas.
Kuidas sobib see kokku Iisraeli lähenemisega,
mis püüab muuta olemasolevat tegelikkust?
Me ei mõista praegu USAs toimuvaid muutusi.
Kui räägime praegu Sandersist ja H. Clintonist,
kardame rääkida 10 aasta pärast toimuvast.
Praegused Berkely, UCLA ja Columbia Ülikoolide tudengid
kasvavad tulevasteks presidentideks
või nende nõuandjateks.
10 aasta pärast on need trendikast BDS-ist mõjutatud tudengid
Iisraeli poliitika suhtes palju negatiivsemad.
Kas olete nõus? - Kindlasti.
Üks BDS-i kõrvalmõjusid on lõhe juudikogukonnas, eriti USAs.
Mainisite varem J-Streeti.
J-Street on minu meelest viimane peatus
enne BDS-i poole pöördumist.
J-Street võimaldab keskkonda,
kus saab olla Iisraeli poolt, kuid samas ka Iisraeli kritiseerida.
Paljud teised rühmitused on selle suhtes umbusklikumad.
See on üks BDS-i kõrvalmõjusid. Näeme tänastes küsitlustes,
et USA noorem põlvkond eemaldub Iisraelist
ega suhestu Iisraeli kui varjupaiga
või juutide hädavajaliku turvasadamaga.
Nad pole kasvades tagakiusu kogenud.
Vanem põlvkond pooldab jõulisemalt Iisraeli
ja kõhkleb kritiseerimast Iisraeli või selle poliitikat.
Noorem põlvkond tunneb end eraldiseisvamana.
Saateaeg on otsakorral. Palun kõigilt lõpukommentaare.
Üks Iisraeli poliitajaloo kurikuulsamaid lauseid
kõlas Briti kindrali suust siin Jeruusalemmas 70 aasta eest.
"Peame ründama juute nende taskutes."
Kui BDS-liikumine ründab iisraellasi majanduslikult
ja Iisrael on silmitsi reaalsusega, et kuni toetatakse asundusi,
tuleb selle eest kõrget hinda maksta, võib see sundida neid meelt muutma.
Teiseks - kui sanktsioonidest rääkimine samas lauses Iisraeliga
saab normiks,
siis kui Abbas tahab pöörduda ÜRO Julgeolekunõukokku,
et võetaks vastu resolutsioon ja sanktsioonid Iisraeli vastu,
kui too ei kuuletu, muutub see maailmale palju vastuvõetavamaks.
Hr Meniv, kuidas näete vastavaid arenguid lähitulevikus?
Ütleksin, et meie majandus sõltub meie akadeemilisest maailmast.
Kõigi ülikoolide presidendid, kellega rääkisime, ütlesid,
et kui protsess jätkub
ja akadeemiline boikott karmistub,
tekivad meil tõsised majandusprobleemid.
Pr Hatuel-Radoshitzky? - Kaks kiiret mõtet.
BDS ebaõnnestub. Kui Iisrael aetakse nurka,
tõuseb juutides vaimsus: Meid kiusatakse taga
ja peame mõõga varal elama.
See tugevdab ekstremiste ja nõrgendab rahuleeri.
Saateaeg on otsas.
Aitäh saates osalemast, Michal Hatuel-Radoshitzky,
Omri Meniv ja Amir Oren.
Aitäh vaatajaile! Kohtume järgmine nädal!
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanilolevate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio
valmib tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri