JERUSALEM STUDIO Alueellinen kilpavarustelu
Shalom ja tervetuloa Jerusalem studioon!
Suurvallat ja Iran solmivat ydinsopimuksen heinäkuussa 2015.
USA myönsi osalle liittolaisistaan, kuten Saudi-Arabialle ja Israelille, -
korvauspaketteja, jotka sisältävät huomattavia puolustustarvikkeita.
Ydinsopimuksen myötä Iranin talouspakotteita helpotettiin.
Iran ilmoitti uusivansa sotakalustoaan noin 21 miljardilla dollarilla (USD).
Kamppailu sotilaallisesta ylivoimasta ei ole uusi ilmiö Lähi-idässä, -
mutta viimeaikaiset tapahtumat ovat synnyttäneet kilpavarustelun.
Tästä huolestuttavasta todellisuudesta ovat tänään keskustelemassa -
Meir Javedanfar, kommentaattori Lähi-idän asioissa -
ja Herzlian yliopiston luennoitsija.
Tervetuloa, TV7 analyytikko Amir Oren, -
samoin tohtori Eli Karmon, terrorinvastaisen instituutin tutkija.
Aluksi kysymys teille, Amir Oren.
Tilanne on erittäin mutkikas.
Ei ole ensimmäinen kerta, kun Lähi-idän herruudesta taistellaan.
Selvittäisittekö taustoja?
Viimeksi kuluneen 45 vuoden ajan aseet ovat seuranneet rahaa -
ja raha on seurannut öljyä.
Persian- tai Arabianlahden mailla, pääosin Saudi-Arabialla ja Iranilla, -
erityisesti Iranilla šaahinvallan aikaan, on ollut rahaa.
Jos rahaa ei ollut, he nostivat öljyn hintaa, ja sitten rahaa taas oli.
Rahalla he ostivat aseita puolustautuakseen toisiltaan -
tai omia aggressioitaan varten. Peli on edelleen samanlaista, -
mutta nyt kyse on ydinaseista ja Israel on tärkeä tekijä.
Herra Javedanfar, Iran on ollut avaintekijä -
tämänhetkisessä kilpavarustelussa.
On puhuttu erilaisista intresseistä ja huolista -
ydinsopimuksen yhteydessä.
Syntyi valtatyhjiö, -
kun amerikkalaisten poliittiset ja strategiset intressit -
muuttuivat Lähi-idässä.
Saudi-Arabia ja Israelkin ovat siksi ottaneet aggressiivisemman roolin.
Aseita virtaa Lähi-itään.
Myös ääri-islamilaisuus on avaintekijä, -
olipa se Isis tai Jabhat al-Nusra. Kaikki nämä eri järjestöt -
ovat mukana tuomassa kaaosta Lähi-itään.
Miten analysoisitte olosuhteita, -
jotka vaikuttavat nykyiseen kilpavarusteluun?
Iranin kannalta suurin uhka on -
Saudi-Arabian viimeaikaiset massiiviset asehankinnat.
Iran myös seuraa Israelin toimintaa -
ja yhteisymmärryspöytäkirjaa, josta Israel ja Yhdysvallat sopinevat pian.
Iran pyrkii kuromaan umpeen teknologista kuilua.
Iranin sotateollisuus on vanhentunutta. Sen on vaikea saada teknologiaa, -
jotta se voisi tehdä sotateollisuudestaan toimintakykyisen.
Kuilun umpeen kuromisessa Iran luottaa ohjuksiinsa.
Ellen erehdy, se on testannut ballistisia ohjuksia kahdesti -
ydinsopimuksen solmimisen jälkeen. Näin se lähettää viestin -
ensisijassa Saudi-Arabialle mutta myös Israelille ja Yhdysvalloille.
Iranin ilmavoimat ja sotateknologia ovat jääneet jälkeen.
Iran yrittää luoda ohjusteknologiallaan ennen kaikkea pelotevaikutusta, -
mutta Iranissa kaikki kytkeytyy aina sisäpolitiikkaan.
Uskon, että viimeaikaiset ohjuskokeet olivat ensisijassa viesti Ruhanille.
Kovan linjan edustajilla on huoli, että hän oli liian sovittelevainen -
ja sai siten Iranin näyttämään heikolta.
Ajatollah Khomenei oli ilmeisesti sanonut Ruhanille, -
että tämä ei kerro Iranin maksaneen kovaa hintaa sopimuksesta -
ja että tämä antaa vastapuolille liikaa tunnustusta.
Kovan linjan edustajat haluavat näyttää vahvalta ja heikentää Ruhania
Siksi ohjuskokeita on nähty. Iran haluaa ajaa asioitaan näin.
Mennään yksityiskohtiin myöhemmin ohjelmassa.
Tohtori Karmon, Yhdysvallat on jo keskustellut -
yhteisymmärryspöytäkirjasta Saudi-Arabian ja Israelin kanssa -
mutta myös muiden maiden, kuten Turkin, kanssa.
Turkkikin saanee jonkinlaisia avustuspaketteja muihin konflikteihin.
Myös Egypti on tässä avaintekijä.
Emme myöskään halua unohtaa muita tekijöitä.
Sekä Kiina että Venäjä vaikuttavat omalta osaltaan kilpavarusteluun.
Venäjä on jo alkanut solmia sopimuksia Iranin kanssa.
Esimerkiksi sopimus kehittyneistä S-300-ohjuksista koostuvan -
maasta ilmaan -ohjusten järjestelmän kaupasta.
Pohdintoihin on noussut myös muita näkökulmia -
Venäjän tuettua Syyriassa Assadin hallintoa. Miten tämä näyttäytyy?
Ensinnäkin Venäjällä on monia tavoitteita ja motiiveja -
aseistaa eritoten Irania.
Ensinnäkin se ajattelee, -
että Iran olisi hyvä liittolainen Yhdysvaltoja vastaan.
He tietävät myös, että Iran on heikko sotilaallisesti -
ja että sen pitää uudistaa sotakalustoaan -
kaikissa puolustushaaroissa.
Toinen syy liittyy talouteen.
Venäjä on ongelmissa pakotteiden vuoksi -
sekä venäläisen öljyn ja kaasun alhaisen hinnan vuoksi.
Venäjä toivoo saavansa Iranilta 20 miljardia dollaria -
vastineeksi aseista.
Kolmanneksi Syyriassa on uusi liittouma Venäjän ja Iranin välillä.
Sillä on liitto Assadin hallinnon ja Hizbollahin kanssa.
Se toivoo niiden pystyvän puolusta- maan alaviittien pikkuvaltiota -
ja myös laajentamaan sitä ja "vapauttamaan" koko Syyrian.
Siksi venäläiset haluavat kovin mieluusti -
viemään uusinta asevarustustaan näihin maihin.
Kiina oli tärkeä asetoimittaja Iranille -
1980-luvulla ja 1990-luvun alussa.
Yhdysvaltain painostuksesta ja sen asettamien pakotteiden takia -
Kiina luopui Iran-kaupasta merkittävältä osalta.
Nyt Kiinakin harkitsee liittoa Iranin kanssa.
Se uskoo, että myymällä tärkeimpiä sotilaallisia aseitaan -
se voi parantaa asemaansa Lähi-idässä ja öljymarkkinoilla -
sekä suhteessa Yhdysvaltoihin.
Venäjän ja Kiinan kiinnostus on siis herännyt.
Iran on nyt varteenotettava peluri.
Se voi hankkia tavanomaisia aseita rajattomasti.
Herra Oren, puhutaan myös vielä yhdestä tekijästä, Egyptistä.
Sekin yrittää kehittää valmiuksiaan ja vahvistaa asemaansa.
Se on osa saudijohtoista liittoumaa hutheja vastaan Jemenissä, -
mutta sillä on sisäisiä ongelmia islamistien kanssa Siinailla.
Ranska myi hiljattain kaksi lento- tai helikopteritukialusta Egyptille.
Egypti ja Venäjä eivät aiemmin päässeet asiassa sopuun, -
koska Venäjälle oli asetettu Ukraina-pakotteita.
Millaisena tämä näyttäytyy ja miten Eurooppa vaikuttaa asioihin?
Myös länsimaista tulee erittäin paljon kiinnostusta.
Egypti on erityinen esimerkki. Palaan siihen myöhemmin.
Linjanveto ja suunnittelu menevät kaiken muun edelle.
Millainen strateginen suunnitelma on Egyptillä, Iranilla, -
Saudi-Arabialla ja Israelilla, kun ne katsovat karttaa?
Esimerkiksi Iran. Sen pääuhka oli Irak.
Se rakensi armeijansa Irakin vastaista sotaa varten.
Sota käytiinkin vuosina 1980―1988.
Sittemmin Saddam Hussein syrjäytettiin -
ja Irak hajosi eikä se enää ole toimintakykyinen valtio.
Iran pystyy ohjailemaan merkittävästi Irakin hallintoa.
Se ei tarvitse vahvaa armeijaa taistellakseen Irakia vastaan.
Sen katse onkin kääntynyt Persian- lahteen ja etenkin Hormuzinsalmeen.
Siksi Kiina myi Iranille, kuten tohtori sanoi, maalta merelle -ohjuksia.
Se herätti huolta saudeissa.
He halusivat ostaa länneltä tai mistä tahansa -
puolustustarvikkeita näiden ohjuksien varalle.
Yhdysvallat taisteli Irania vastaan Persianlahdella vuosina 1986―88, -
kun kuwaitilaisaluksia siirrettiin USA:n lipun alle.
Egypti taisteli Jemenissä 1960-luvulla. Se lähetti sinne kevyen siirtoarmeijan.
Mukana ei ollut panssarijoukkoja. Se koostui pääosin jalkaväestä.
Huoltolinjat olivat pitkiä. Se oli silloin.
Nyt Egypti tarvitsee lennokkeja, miehittämättömiä ilma-aluksia, -
pystyäkseen laittamaan kampoihin sisseille ja terroristeille.
Egyptillä ei ole lennokkeja. Siksi se osti Ranskalta Rafale-hävittäjiä.
Ne ovat oikeastaan lennokkeja, joissa on ohjaajat.
Egypti halusi ne pommittaakseen -
Isisille uskollisia Wilayat al-Sinai -joukkoja Siinailla -
ja Libyasta soluttautuvia Isis-joukkoja.
Egyptillä on myös merivoimat. Mainitsitte helikopteritukialukset.
Se on ostamassa myös fregatteja, hävittäjiä, amerikkalaisilta.
Asiaa täytyy tarkastella myös hankkijan kannalta.
Yhdysvaltain puolustusteollisuus painostaa hallintoa, -
jotta hallinto myöntäisi sille myyntilupia Lähi-itään.
USA:n hallinto tekee niin kahdesta syystä.
Ensinnäkin senaattorien ja kongressi- edustajien on poliittisesti tuottoisaa -
edistää kotiosavaltioissa valmistettavien aseiden myyntiä.
Toinen syy on se, että presidentit Nixonista Obamaan -
ovat olleet haluttomia viemään omia joukkojaan sotiin vieraisiin maihin.
He haluavat paikallisten käyvän omat sotansa.
USA on valmis auttamaan ilmasta, tiedustelussa ja myymällä aseita.
Kaikki nivoutuu yhteen, myös sisäpolitiikka, eikä vain Iranissa.
Sitä paitsi Iranissa ja Saudi-Arabiassa on kaksi armeijaa.
Iranissa on vallankumouskaarti tavanomaisen armeijan rinnalla.
Saudeilla on kansalliskaarti ja... - Vastine vallankumouskaartista.
Armeijoita johtavat prinssit lisäksi kilpailevat keskenään vallasta.
Tämä kaikki nivoutuu yhteen.
Palataan siihen. Herra Javedanfar, miten näette nämä intressit?
Venäjä myy suuria määriä sotilasteknologiaa, -
eikä niinkään varsinaisesti kalustoa.
Se myy suuren määrän kehittyneitä S-300-ilmatorjuntaohjuksia.
Samaan aikaan se myy niitä Iranin kilpailijamaille.
Millaisena näette liittojen tilanteen?
Ei pysty sanomaan varmasti, -
missä keskinäisen kunnioituksen raja kulkee.
Tietääkseni Venäjä myy Iraniin kalustoa, ei teknologiaa.
Se myy S-300-ohjuksia, ei teknologiaa ohjusten valmistamista varten.
Pitää muistaa, että Venäjä toimittaa S-300-ohjukset 8 vuotta myöhässä.
Iran haastoi Venäjän oikeuteen mutta luopui syytteistä 3 kuuta sitten -
ja Venäjä toimitti lopulta ohjukset. Venäjä perusteli myöhästymistä -
"YK:n asevientikiellon" takia. Sellaista kieltoa ei ole ollut olemassakaan.
Venäjä käytti S-300-korttia, -
jotta se sai pisteitä USA:lta. USA ei halunnut Iranin saavan ohjuksia.
Pitää muistaa, että Iranin saama S-300 on vientiversio.
Se on perusversio venäläisten S-300:sta.
Mielenkiintoista on myös, että Reutersin mukaan -
Israel on jo harjoitellut Kreikan S-300-ohjuksia vastaan.
Sekin varmasti herätti huolta iranilaisista.
Mutta kuitenkin, Iran sai S-300-ohjukset.
Iranissa on kaksi koulukuntaa, mitä tulee Venäjään.
Uudistusmieliset ja maltilliset suhtautuvat hyvin epäillen Venäjään.
Heidän mielestään Iran on Venäjälle pelkkä pelinappula USA:ta vastaan.
Venäjä on Iranin puolella, kun se palvelee sen intressejä.
Jos Venäjän intressit ovat Amerikassa, Iran on sille pelinappula -
eikä se piittaa Iranin intresseistä.
Esimerkki. Venäjä ehdotti vaiheittaista ratkaisua ydinkiistassa.
Iran torjui sen vuonna 2011, -
koska Venäjä silloin odotti kasvattavansa vaikutustaan Syyriassa.
Iran ei halunnut, että Venäjä saisi vaikutusvaltaa Syyriassa.
Venäjä siis halusi vaikutusvaltaa Syyriassa. Iran ei suostunut siihen.
Venäjä-suhteista: Ruhani ei haluaisi parantaa kauppasuhteita Venäjään, -
mutta hänellä ei ole vaihtoehtoja. Hänen ongelmansa on -
vallankumouksellinen siipi: vallan- kumouskaarti ja kovan linjan miehet.
He ovat Venäjän puolella, -
vaikka se on "puukottanut Irania selkään", kuten he sanovat.
He ajattelevat, että liitto Venäjän kanssa pitää Yhdysvallat loitolla.
Iranin hallinnolle rauha Yhdysvaltojen kanssa on sotaakin pahempi.
He pitävät kommunismin kaatumisen syynä sitä, -
että Neuvostoliitto pehmensi linjaansa Yhdysvaltoihin.
Siksi he haluavat pitää kiinni vallankumouksellisuudesta.
Se onnistuu siinä vain pitämällä suhteet Venäjään hyvinä, -
vaikka Venäjä ei aina ole ollut reilu. - Tohtori Karmon.
Kaikkien osapuolten pitää ottaa huomioon, -
ettei Venäjä tehnyt vain väliintuloa.
Se luultavasti jää Syyriaan pitkäksi ajaksi.
Joitakin päiviä sitten Venäjä ja Assad allekirjoittivat sopimuksen, -
jossa Venäjä sai täyden hallinnan Latakian lentokentästä ja tiloista -
ilman takarajaa.
Sopimuksessa ei mainittu voimassaolon päättymispäivää.
Amerikkalaiset saivat tehdä samoin aikanaan Irakissa.
Venäjä sai oikeuden tuoda kalustoa, -
eikä Syyrialla ole siihen mitään sanomista.
Henkilöstön ei tarvitse kulkea Syyrian rajavalvonnan läpi.
Syyrialla ei ole oikeutta valvoa sen toimintaa, -
eikä sen tarvitse vastata teoistaan Syyriassa.
Venäjä myös pystytti S-400-ilmatorjuntajärjestelmän, -
joka on lajissaan kehittynein.
Eräs luotettava venäläislähde lännessä sanoi, -
ettei S-400-järjestelmässä ole vielä täysimääräistä tutkavalvontaa, -
joka antaisi sille täydelliset toimintavalmiudet.
Venäjä haluaa ensin katsoa, miten tilanne kehittyy.
Ehkä nyt kun sopimus on allekirjoitettu, he päättävät, -
mitä tehdä ja miten ottaa käyttöön tämä järjestelmä ja ehkä muita.
Kysyisin myös toista asiaa. Parin viime viikon aikana on raportoitu, -
että Venäjä tukisi myös islamistista Hizbollahia.
Se on libanonilainen šiiajärjestö sekä Iranin välikäsi ja pääliittolainen, -
joka tekee yhteistyötä Assadin joukkojen kanssa.
Miten näette tilanteen kehittyvän -
Venäjän puolelta strategisten intressien kannalta Syyriassa?
Venäjähän myös sopi Israelin kanssa sotatoimien koordinoinnista.
Nämähän toimet menevät ristiin.
Ensinnäkin Venäjä kiistää tiedot.
Monet tarkkailijat eivät usko tähän kummalliseen raporttiin, -
jonka julkaisi vakavasti otettava The Daily Beast -uutissivusto.
Raportissa siteerattiin Hizbollahin päällystöä Syyriassa.
Hizbollahin mukaan melkein kaikki sen uusin varustus tulee Venäjältä.
Israel tekee ilmaiskuja yhteis- ymmärryksessä Venäjän kanssa.
Israelin ja Venäjän ilmavoimien välillä on koordinointisopimus.
Israel saa tehdä ilmaiskuja Qalamounin alueella -
eli juuri siellä, minne varustus päätyisi Hizbollahin mukana.
Venäjä tekee ilmaiskuja Etelä-Syyriassa Israelin estämättä.
Uskon, että raportti oli Hizbollahin psykologista sodankäyntiä.
Se yrittää kylvää Israelissa epäluuloa Venäjää kohtaan.
Uskon, että tämä on yksi syy, miksi Iran veti pois osan kaartin joukoista.
Iran näkee, että Israel tekee iskuja Syyriassa -
eikä Venäjä puutu asiaan. Iranissa jotkut ihmettelevät...
Iranin sotilaiden määräksi arvellaan noin 3 000.
Eri lähteiden mukaan 2 000 tai 3 000. 2 000 lienee lähellä totuutta.
Ainakin puolet on vedetty pois. Yksi iranilaislehti kysyy: -
"Miksei Venäjä tee mitään, kun Israel tekee jatkuvasti ilmaiskuja Syyriassa?"
Tämäkin lisää taas epäluottamusta.
Joitakuita Iranissa tyrmistyttää, että Putin on syrjäyttänyt -
kaartilaisten armeijan erikoisjoukkojen komentaja Qassem Suleimanin -
vaikutusvaltaisimpana ulkovaltojen pelaajana.
Iranin ja Venäjän yhteistyötä leimaa vahvasti epäluottamus.
Herra Oren, haluaisin kuulla teidänkin näkemyksenne tähän -
ja myös Israelin rooliin kilpavarustelussa.
Israel hankki juuri saksalaisvalmisteisen sukellusveneen.
Se oli melkein kokonaan myös saksalaisrahoitteinen.
Se liittyy tärkeänä tekijänä Israelin vastaiskuvoimaan.
Haluttiin varautua siihen, että Iran päättäisi iskeä Israeliin -
ydinaseillaan tulevaisuudessa.
Uusin hankinta on keskeinen osa Israelin vastaiskuvoimaa.
Sukellusveneellä väitetään olevan ydinasevarustus.
Näin se toimisi uhkana tai varoituksena Iranin toimille.
Kuulemani mukaan tämä kielii taktiikan muuttumisesta -
Israelin puolustusvoimissa.
Se hankkii toisenlaista puolustus- kalustoa. Mitä siellä tapahtuu?
Tahtoisin nostaa esiin montakin asiaa.
Palaan siihen, mistä puhuttiin edellä. Palapelistä puuttuu yksi osanen, Isis.
Kun mukana on tekijöitä, kuten Isis ja Jabhat al-Nusra eli al-Qaida, -
on turha haikailla naiivien sopimusten perään, -
kuten Kellogg―Briand-sopimus 1920-luvulla.
Siinä maat sopivat jäädyttävänsä asevarustelun.
"Miksi jatkaa järjetöntä kilpavarustelua? Rahan haaskausta.
Tyydytään siihen, mitä on."
Vastuullisesti toimivat hallitukset voivat sopia tällaisesta.
Kun mukana on järjestöjä, jotka eivät piittaa kansainvälisistä määräyksistä, -
sopimuksista ei ole hyötyä, ja kilpavarustelu jatkuu.
Sitten Israeliin. Se saa yli 3 miljardin dollarin edestä varusteita USA:lta.
Se ei ole silkkaa rahaa. Ne ovat etuseteleitä.
Israelin puolustusministeriö menee etusetelin kanssa -
Lockheed Martinin tehtaalle Fort Worthiin Texasiin.
"Tämä kuponki vastaa yhtä F-35-hävittäjää."
Rahan ei tarvitse vaihtaa omistajaa. Kaikki ovat tyytyväisiä: -
Lockheed Martin, Texasin kongressi- edustajat, Obama ja Netanjahu.
Sopimus hyödyttää kaikkia osapuolia.
Miksi Israel tarvitsee niin paljon varustusta? Se liittyy uhkiin.
Israel ei näe Syyrian armeijaa uhkana, joten se voi harkita asioita uusiksi.
Mainitsemanne sukellusveneiden mukanaan tuoma ydinasepelote -
on vain vakuutuksena.
Ei ole järkeä käyttää paljon rahaa vakuutukseen.
Jos käytät koko palkkasi vakuutukseen, näännyt nälkään.
Sinulla olisi taskussa hyvä vakuutus, mutta ei sitten mitään muuta.
Israelin armeija ei halua kuluttaa liikaa rahaa väitettyihin pelotteisiin,-
olivatpa ne ohjuksia, lentokoneita tai sukellusveneitä.
Tämä on hallituksen ajamaa politiikkaa.
Kyse on siitä, montako sukellusvenettä riittää.
Armeija uskoi, että viisi sukellusvenettä riittäisi oikein hyvin.
Hallitus pakotti sen hankkimaan kuudennen sukellusveneen.
Sanoitte sukellusveneen olevan miltei täysin saksalaisrahoitteinen.
Se on totta muttei täysin täsmällistä. Hanke on amerikkalais-saksalainen.
Amerikkalaiset eivät halua valmistaa dieselkäyttöisiä sukellusveneitä.
He valmistavat omille merivoimilleen ydinkäyttöisiä sukellusveneitä.
USA ei halua lähteä sille tielle. "Hei, tehän valmistatte huokeitakin veneitä."
USA valmistaa Israelin merivoimille vain ohjuskorvetteja, Lahaveja.
USA antoi saksalaisille luvan tuottaa sukellusveneen Israelille -
tietäen täysin hyvin, että niitä käytetään pelotteena.
Peli käydään kolmen maan välillä: Israelin, Saksan ja Yhdysvaltain.
Palataanpa vielä Iraniin.
Ohjelma-aika on lopuillaan. Vastatkaa mahdollisimman lyhyesti.
Mikä estää Irania hankkimasta ydinaseen Pohjois-Koreasta?
Iranilaiset yrittivät ostaa ydinaseen Pakistanilta.
Iranin ylimmän turvallisuusneuvoston sihteeri Shamkhani -
yritti ostaa ydinasetta Islamabadista v. 1990, sanoo Washington Post.
Pakistanin presidentti Khan sanoi: "Tämä ei ole mikään marketti."
Tästä siis on ennakkotapaus.
Mitä tulee Pohjois-Koreaan, en usko Iranin haluavan ostaa ydinasetta nyt.
Se teki paljon uhrauksia ja myönnytyksiä, -
jotta pakotteita helpotettaisiin ja talous alkaisi elpyä.
Iran on 189 miljardin dollarin veloissa. Helpotuksilla kuitataan vain 50 mrd.
Se ei halua nyt keikuttaa venettä.
Tohtori Karmon. - Pohjois-Korealla tuskin on miniatyrisoitua ydinkärkeä.
Se voisi ehkä toimittaa alkeellisen pommin, -
mutta ei mitään, mitä Iran tarvitsisi.
Se tietää, että USA ja länsimaat ryhtyisivät kostotoimiin.
En usko, että Iran on ainakaan tällä hetkellä -
innokas hankkimaan ydinasetta.
Lisäisin vielä... - Yksi lause.
Iranin huoli on, että ellei se onnistu pitämään Assadia vallassa, -
Isis tulee hääräämään sen alueelle.
Se on yksi syy, miksi Iran parantaa ja päivittää maavoimiaan.
Se varautuu torppaamaan Isisin mahdollisen hyökkäyksen.
Iranilla ja Pohjois-Korealla on erilaiset ydinaselinjaukset.
Pohjois-Korea haluaa näyttää maailmalle ylittäneensä kynnyksen.
Se ylimainostaa pelotellakseen.
Iran taas haluaa pelailla kynnyksellä mutta se ei halua ylittää sitä.
Heidän ei ole siis järkeä saada Israelia ennakoimaan.
Lisäksi sen tarpeisiin ei riittäisi yksittäinen alkeellinen pommi.
Se tarvitsisi kokonaista valikoimaa: -
6―12 ohjusta laukausalustoineen ja taistelukärkineen.
Ohjelma-aikamme on loppumassa.
Herrat Javedanfar ja Oren, kiitos.
Kiitos myös teille, tohtori Eli Karmon!
Kiitämme myös katsojia. Ensi viikkoon!
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Marianne Tenetz